ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/450/21 Справа № 711/4486/21 Категорія: ч.1 ст.163-1 КУпАП	Головуючий у І інстанції Михальченко Ю. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року   м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Євтушенка М.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – Євтушенка П.М. на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 серпня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу головним бухгалтером ТОВ «Седна - Агро» РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 серпня 2021 року 
ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, посадова особа ОСОБА_1 , головний бухгалтер ТОВ «Седна - Агро» вчинила правопорушення ч.1 ст.163-1 КУпАП, а саме, 1. вимог п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами і доповненнями), вимог п.3.10. Наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», п.6, 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за №860/4153 в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкт оподаткування з податку на прибуток (збиток) за три квартали 2019 року на суму 10787500 грн. 2. Вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6. ст.198 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, п.2.4 Наказу № 88, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 493309 грн. 3. Вимог пп.5) п.4. Розділу II «Податковий кредит» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.01.2016 року № 21, зареєстрованого Міністерством юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 декларації) на суму 1664191 грн., що встановлено актом перевірки від 27.05.2021 № 3802/23-00-07-0405/33143734.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 – Євтушенко П.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 серпня 2021 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням вимог КУпАП.
В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 суб`єктом даного адміністративного правопорушення не являється, оскільки наказом від 23.08.2018 її звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ «Седна - Агро» за згодою сторін, про що у встановленому законом порядку повідомлено уповноважені органи ГУ ДПС у Черкаській області, тоді як перевірка проводилася за період 2019 року, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, так як ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено без участі ОСОБА_1 , в зв`язку з чим вона не мала можливості надати свої пояснення та зауваження, а тому він не відповідає ст.256 КУпАП. Судове засідання також проведено без її участі та повідомлення. 
Одночасно зазначає, що не підписаний посадовими особами товариства і Акт перевірки. Будь-яких інших доказів, окрім Акту перевірки і протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - Євтушенка П.М. про задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП. 
Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2021 ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї, з матеріалами справи її захисник ознайомився в місцевому суді 01.10.2021, тоді як апеляційна скарга ним подана до суду 11.10.2021, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду. 
Відповідно до ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП.
Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
За змістом ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. 
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою - головним бухгалтером ТОВ «Седна - Агро» вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.
При цьому, місцевим судом в основу прийнятого по справі рішення покладено наступні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 186 від 09.07.2021; витяг з акту про результати перевірки № 465/23-00-07-0408/33143734 від 09.07.2021 року та інші матеріали справи.
Із матеріалів справи вбачається, зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення № 186 від 09.07.2021, його складено без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Під час розгляду справи місцевим судом та прийнятті оскаржуваної постанови ОСОБА_1 в судовому засіданні не була присутня. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання не була повідомлена в установленому законом порядку, оскільки згідно довідки про причини повернення – «неправильно зазначена адреса». 
В свою чергу, як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно довідки ТОВ «Седна-Агро» № 184 від 05.11.2021, ОСОБА_1 наказом від 23.08.2018 звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ «Седна-Агро», що також підтверджується даними трудової книжки ОСОБА_1 .
З чого слідує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 186 від 09.07.2021 представником ГУ ДПС у Черкаській області порушено вимоги ч.2 ст.251 КУпАП, якою передбачено обов`язок щодо збирання доказів, уповноваженими особами на складання протоколів про адміністративні правопорушення, так як місцевому суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є головним бухгалтером ТОВ «Седна-Агро», на яку покладено обов`язок вести податковий облік.
Тоді як факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Седна-Агро» місцевим судом встановлювався на підставі наданих до протоколу про адміністративне правопорушення № 186 від 09.07.2021 доказів. 
З врахуванням вищевикладеного, повторно дослідивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, оцінивши їх у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та наявність підстав для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Об`єктом правопорушень, передбачених зазначеною статтею є суспільні відносини у сфері порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Суб`єктами правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1 КУпАП є керівники та інші посадові особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків зобов`язані вести податковий облік, у тому числі подавати аудиторські висновки, подання яких передбачено законами України.
Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення відсутній склад правопорушення в цілому. 
Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.
З врахуванням викладеного вважаю висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП безпідставним та необґрунтованим, з врахуванням того, що відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
При цьому слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.
Тоді як особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013,заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – Євтушенка П.М. слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – Євтушенка П.М. – задовольнити.
Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Ю.В. Биба