ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16662/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Добрівська Н.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:          Собківа Я.М.,    
суддів:                                Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.
за участю секретаря:          Масловської К.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства обмеженою відповідальністю “РА.ДА” на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства обмеженою відповідальністю “РА.ДА” до Військової частини НОМЕР_1 СБУ про зобов`язання вчинити дії, - 

В С Т А Н О В И В :

Товариство обмеженою відповідальністю «РА.ДА» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Військової частини НОМЕР_1 СБУ, з вимогами зобов`язати відповідача внести зміни до Тендерної документації, а саме: 
- в п.п. 1 п. III Інструкції з підготовки тендерної пропозиції, вилучити умови, відповідно до яких завантажуються документи після кінцевого строку подання тендерної пропозиції;
- в розділі «Загальні вимоги до предмету закупівлі» вилучити умови щодо надання зразку виробу;
- в додатку 3 до тендерної документації «Перелік документів, які обов`язково подаються учасниками у складі тендерної пропозиції» вилучити умови п.6 щодо документального підтвердження інформації про відповідність вимогам тендерної документації. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2021 року відмовлено Товариству обмеженою відповідальністю “РА.ДА” у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 СБУ про зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем (надалі – апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень та ним вчинено протиправні дії щодо відмови у приведенні тендерної документації у відповідність до Закону України «Про публічні закупівлі».
Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує в повному обсязі, з підстав викладених у письмовому відзиві.
Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.
Згідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно положень частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4).
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. 
Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Надаючи тлумачення аналогічним положенням КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017), зокрема: пунктам 1, 7 статті 3, частині другій статті 4, пункту 1 частини другої статті 17 в подібних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду України в постанові від 04.07.2018 року по справі №496/4271/16-а, висловила правову позицію, за якою під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до статі 282 КАС України  позовна заява щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних з укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю, може бути подана протягом десяти робочих днів з дня, коли особа мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються виключно окружними адміністративними судами за місцезнаходженням відповідача. Суд вирішує адміністративні справи, визначені цією статтею, у дводенний строк з дня надходження позовної заяви. Апеляційні скарги на судові рішення за наслідками розгляду справ, визначених цією статтею, можуть бути подані у дводенний строк з дня їх проголошення. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у дводенний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи. За подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених цією статтею, сплачується судовий збір, встановлений для подання адміністративних позовів немайнового характеру.
Загальні правові засади планування, порядок формування обсягів та особливостей здійснення закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, а також порядок здійснення державного і демократичного цивільного контролю у сфері оборонних закупівель визначено Законом України “Про оборонні закупівлі”.
Вирішуючи питання щодо предметної юрисдикції спору по даній справі, колегією суддів у судовому засіданні поставлено на обговорення питання чи здійснювалася закупівля Військовою частиною НОМЕР_1 СБУ товару (бронежилетів) для обороних потреб.
Представниками сторін надано пояснення, що дана закупівля не здійснюється для оборонних потреб.
З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висноком суду першої інстанції, що жодних доводів в обґрунтування заявлених вимог з посиланням на проведення відповідачем закупівель саме в порядку, визначеному Закону України “Про оборонні закупівлі”, позивачем не наведено (не надано). 
Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позов не містить посилань на порушення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, положень саме Закону України “Про оборонні закупівлі”, що свідчить про відсутність підстав для визначення цього спору, як такого що підпадає під дію пункту 11 частини 1 статті 19 КАС України.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосування вимоги частини 24 статі 18 Закону України “Про публічні закупівлі”, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України “Про публічні закупівлі”.
Абзацом 1 частини 8 статті 18 Закону України “Про публічні закупівлі” встановлено, що скарги, які  стосуються тендерної документації, можуть подаватися до органу оскарження з моменту оприлюднення оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, але не пізніше ніж за чотири дні до кінцевого строку подання тендерних пропозицій, встановленого до внесення змін до тендерної документації.
Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 1 Закону України “Про публічні закупівлі” органом оскарження є Антимонопольний комітет України.
Отже, в даному випадку позивач повинен був звернутися з скаргою до Антимонопольного комітету України, оскільки вимогами вищезазначеного закону чітко передбачено порядок оскарження дій замовника, які  стосуються тендерної документації.
Аналіз зазначених обставин справи дає підстави вважати, що враховуючи характер спірних правовідносин, який не має ознак публічно-правового спору в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, цей спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а відтак, є підстави для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його скасування.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 238, 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства обмеженою відповідальністю “РА.ДА” – залишити без задоволення.                   
Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2021 року залишити без змін.                                 
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції у порядку ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач                                                                                Собків Я.М.

Судді:                                                                                                    Мєзєнцев Є.І.

                                                                                                              Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлено – 01 листопада 2021 року.