Ухвала 
17 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 761/11593/13-ц
провадження № 61-13689св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І.,
Яремка В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - перший заступник Київської місцевої прокуратури № 10, 
відповідачі: Київська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - прокуратура міста Києва,
 
розглянув заяву суддів Верховного Суду: Ступак Ольги В`ячеславівни, Погрібного Сергія Олексійовича, Усика Григорія Івановичапро самовідвід у справі за позовом першого заступника Київської місцевої прокуратури № 10 до Київської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - прокуратура міста Києва, про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу та договору дарування, відновлення становища, яке існувало до порушення, за касаційною скаргою заступника прокурора Київської міської прокуратури на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року у складі судді Фролової І. В. та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2020 року у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2013 року перший заступник Київської місцевої прокуратури № 10 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради (далі - КМР), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - прокуратура міста Києва, про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу та договору дарування, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Стрільчука В. А., Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В., Усика Г. І. рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.
У вересні 2020 року заступник прокурора міста Києва звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2020 рокувідкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. 
Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2021 рокусправу призначено до судового розгляду.
Відповідно до вимог статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: Ступак О. В. (головуючий), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І., Яремка В. В. (суддя-доповідач)для розгляду касаційної скарги заступника прокурора Київської міської прокуратури на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2020 року.
Суддями Верховного Суду: Ступак О. В., Погрібним С. О., Усиком Г. І.заявлено самовідвід у цій справі з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
Зокрема, постановою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, прийнятою за їх участі, попередні судові рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року та Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суди першої й апеляційної інстанцій не здійснили об`єктивної перевірки обґрунтованості заяви про застосування позовної давності та пояснень прокурора щодо заявленого відповідачем спливу позовної давності, які не можуть бути усунуті при касаційному розгляді справи, а вимога про застосування позовної давності є нормою матеріального права та відповідно матеріально-правовою вимогою, яка не була предметом розгляду судами попередніх інстанцій, тому судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2020 року, які є предметом касаційного перегляду, у задоволенні позову відмовлено.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що заявлені прокуратурою вимоги щодо незаконності ухваленого рішення КМР від 24 червня 2004 року № 326/1536 в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га на АДРЕСА_1 , незаконності отримання нею на підставі цього рішення державного акта на земельну ділянку, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування, є обґрунтованими та доведеними, проте прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом у січні 2013 року після спливу позовної давності, визначеної статтею 257 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), а тому з урахуванням поданої відповідачем заяви про застосування позовної давності у задоволенні позову необхідно відмовити з підстав, передбачених частиною четвертою статті 267 ЦК України.
Заява суддів Верховного Суду: Ступак О. В., Погрібного С. О., Усика Г. І.про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частини першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
У зв`язку із тим, що судді Верховного Суду: Ступак О. В., Погрібний С. О., Усик Г. І.брали участь у розгляді цієї справи та висловили свої правові висновки щодо суті правовідносин, необхідності вирішення питання щодо наслідків спливу позовної давності, з чим заявник у справі не погоджується, з метою уникнення сумнівів у неупередженості та забезпечення об`єктивності розгляду цієї справи, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, наявні підстави для задоволення заяви суддів про самовідвід.
Керуючись статтею 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву суддів Верховного Суду: Ступак Ольги В`ячеславівни, Погрібного Сергія Олексійовича, Усика Григорія Івановича про самовідвід задовольнити.
Справу за позовом першого заступника Київської місцевої прокуратури № 10 до Київської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - прокуратура міста Києва, про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу та договору дарування, відновлення становища, яке існувало до порушення, за касаційною скаргою заступника прокурора Київської міської прокуратури на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2020 року передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                               О. В. Ступак
Судді:                                                                                                            І. Ю. Гулейков
                                                                                                                      С. О. Погрібний
                                                                                                                      Г. І. Усик
                                                                                                                      В. В. Яремко