П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6361/21	

Категорія: 111010000                                                                                                             
                                                                                                                                Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.
                                                                                                                                Час і місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       
при секретарі –  Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬЛАЙН", Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬЛАЙН" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України  про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "КОНСОЛЬЛАЙН" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.11.20 № 2144641/42289205 про відмову в реєстрації податкової накладної № 180 від 27.10.20;
зобов`язати ДПС України зареєструвати ПН № 180 від 27.10.20.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що Товариством була складена та направлена для реєстрації в ЄРПН податкова накладна № 180 від 27.10.20, однак рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН від 17.11.20 № 2144641/42289205 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної. На виконання вимог ст. 56 ПК України Товариством було направлено на адресу відповідача повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній. Незважаючи на подання платником податків усіх необхідних документів, спірна податкова накладна зареєстрована не була, що зумовило позивача звернутися за судовим захистом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Консольлайн” до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасувовано рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.11.20 № 2144641/42289205, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 180 від 27.10.20.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю “Консольлайн” № 180 від 27.10.20 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію.
Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Консольлайн” судові витрати у розмірі 3270 грн. (три тисячі двісті сімдесят гривень).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому обставини справи не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків на розгляд комісії необхідних первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Крім того, апелянт вказує, що правові підстави для зобов`язання ДПС здійснити реєстрацію спірних податкових накладних саме датою їх подання до ДПС України відсутні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬЛАЙН"подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому обставини справи не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно, тому просить скасувати оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат та прийняти нове, яким стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 9556,75 грн.
При цьому в апеляційній скарзі також заявляє клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2689,00 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не наведено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних робіт При цьому, з посиланням на правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у справі № 826/24815/15 від 19.06.2020 року, вказує, що суд не мав права встановлювати обставини щодо співмірності витрат за відсутності клопотання з боку іншої сторони.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ “Консольлайн” (42289205) зареєстровано 06.07.2018 Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису: 15561020000066837. Видами діяльності Товариства за КВЕД обрано: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.10 Складське господарство.
24.07.2020 між ТОВ “Консольлайн” та ТОВ "АЙ СІ ЕС" було укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування № ТЕО42045269.
Згідно заявки № СL-000554  до Договору транспортно-експедиторського обслуговування № ТЕО42045269 від 24.07.2020 ТОВ "АЙ СІ ЕС" замовило послуги з організації перевезення та експедирування вантажу в контейнері(ах) згідно коносаменту № ЕURFLB2090373ODS.
01.10.2020 Комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН прийнято рішення № 132641 про відповідність ТОВ “Консольлайн” критеріям ризиковості платника податку відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Згідно рахунку на оплату № 908 від 16.10.2020 та акту надання послуг № 908 від 27.10.2020 документи складено на оплату послуг наданих позивачем ТОВ "АЙ СІ ЕС": морське перевезення за межами території України; транспортні послуги на території України; винагорода експедитора на території України.
27.10.2020 за наслідками здійснення господарської діяльності Позивачем складено податкову накладну № 180 та подано її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, зазначено наступне: “ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 27.10.2020 року № 180 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК а Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних”.
13.11.2020 позивач направив повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено за податковою накладною № 180 від 27.10.2020, до якого додано 3 додатки.
Рішенням комісії Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.11.20 № 2144641/42289205 Товариству відмовлено в реєстрації податкової накладної № 180 від 27.10.2020.
Крім того, 22.12.2020 Комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 16.12.2020 року № 1, прийнято рішення № 163988 про невідповідність ТОВ “Консольлайн” критеріям ризиковості платника податку відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Не погодившись з вищевказаним рішенням комісії про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі, виходив з того, що надані товариством первинні документи на адресу відповідача належні та достатні для реєстрації спірної накладної, а оскаржуване рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості, зрозумілості та якості акта індивідуальної дії, та породжує неоднозначне тлумачення, що в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень, а тому прийшов до висновку про скасування спірного рішення та зобов`язав відповідача зареєструвати податкову накладну датою її подання.
При цьому також прийшов до висновку про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі  1000 грн. на користь позивача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог товариства та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.
Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.
Згідно п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Пунктами 4,5 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до п.6 Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ “КОНСОЛЬЛАЙН” склало податкову накладну від 27.10.2020 р. № 180 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Накладну було прийнято, але її реєстрація була зупинена, вказано що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Додатково повідомлено: показник “D”=4,1944%, “Р”=235180,66.
Пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість визначено, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.04.2020 у справі № 819/330/18.
Разом з тим, зазначене рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містять в собі мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, як і не містять доказів наявності податкової інформації, що свідчать про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняті на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законними.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок № 1165).
Водночас, підпункт 3 пункту 11 Порядку № 1165 передбачає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається, серед іншого, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що в подальшому ТОВ “КОНСОЛЬЛАЙН” подано до контролюючого органу Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної реєстрацію якої було зупинено № 180 від 27.10.2020, до якого додано 3 додатки. (документи щодо надання транспортних послуг, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), договір транспортно-експедиторського обслуговування та ін.)
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ “КОНСОЛЬЛАЙН” до суду надано копії первинних документів на підтвердження здійснення господарських операцій, зокрема: рахунки на оплату, акти надання послуг, договори транспортно-експедиторського обслуговування, акти виконаних робіт, , міжнародну автомобільну накладну СМР, коносамент, копію договору надання послуг з перевезення вантажу, платіжні доручення та ін.
Копії наданих з боку ТОВ “КОНСОЛЬЛАЙН” первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.2. Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 3 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Згідно п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі
За приписами п.5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пунктом 7 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”,  “Про електронні довірчі послуги”  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п.п. 9-13 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За приписами п. 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіна від 12.12.2019 № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
З оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної вбачається, що воно не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є "ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити)".
Тобто, викладена загальна правова норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
Оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” від 23.02.2006 рокує джерелом права.
У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі “Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови” ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).
Відповідно до п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо протиправності рішення, яке прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області від 17.11.20 № 2144641/42289205.
Також, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення судом першої інстанції вимог позову про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №180 від 27.10.2020р. датою її подання на реєстрацію.
Відповідно до пунктів 2, 10 частини 2  статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, згідно вказаних норм податковий орган реєструє податкову накладну, у тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.
Як встановлено колегією суддів, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджують здійснення господарської операції по поданій податковій накладній.
Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної №180 від 27.10.2020р. в Єдиному реєстрі податкових накладних судом не встановлено.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах буде зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» від 27.10.2020р. №180 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання, оскільки це є гарантією, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області правильність висновків суду першої інстанції по суті спору не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Щодо доводів апеляційної скарги ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» в частині розподілу судом витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України  встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.1 та п.1 ч.3  ст.132 КАС України).
Статтею 134 КАС України  встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Європейський суд з прав людини (далі  ЄСПЛ) у рішенні від 23.01.2014р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір  обґрунтованим.
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також  чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Як вбачається з матеріалів справи 31.08.2020 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» та Адвокатським об`єднанням «МІТРАС» укладено договір про надання правничої допомоги № 6/31/08.
За умовами договору №6/31/08 від 31.08.2020 року, ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» доручає, а Адвокатське об`єднання «МІТРАС» приймає на себе зобов`язання надати йому відповідно до умов договору необхідну правничу допомогу, консультації, представництво інтересів в суді всіх інстанцій на території України, в третейському суді, міжнародному комерційному арбітражі та інших державних органах, підприємствах, установах організаціях, з усіх питань, що стосуються прав і законних інтересів ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН», а ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх.
Додатковою угодою №2 від 01.02.2021 року до договору про надання правничої допомоги №6/31/08 від 31.08.2020 року визначено, що Адвокатське об`єднання «МІТРАС» зобов`язується надати ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього у Одеському окружному адміністративному суді щодо визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов`язання зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування відповідно до переліку.
Сторони погодили, що вартість однієї години роботи адвоката становить гривневий еквівалент 50 (п`ятдесяти) доларів США, який розраховується по офіційному курсу НБУ станом на день виставлення рахунку.
На підтвердження здійснення понесених витрат у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції  позивач надав наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 6/31/08 від 31 серпня 2020 року, додаткову угоду № 2 від 01.02.2021 року, лист АО “МІТРАС” директору ТОВ “Консольлайн” від 31.08.2020 № 1/08 про залучення адвоката, лист ТОВ “Консольлайн” від 31.08.2020, договір про залучення адвоката від 31.08.2020, акт прийому-передачі правничої допомоги № 13 від 23 червня 2021 року, рахунок-фактура від 23 червня 2021 року на суму 9556,75 грн.
Згідно акту прийому-передачі наданої правничої допомоги №13 від 23.06.2021 року, Адвокатське об`єднання «МІТРАС» надало ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» правничу допомогу, а саме: 
попередній аналіз наданих замовником документів, дослідження законодавчої бази, вироблення правової позиції, консультування замовника щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) - 04.02.2021 року - 2 години роботи адвоката; 
підготовка позовної заяви, формування додатків до позовної заяви - 126.04.2021 року 2 години роботи адвоката; 
правовий аналіз відзиву на позовну заяву 25.05.2021 року - 1 година роботи адвоката; 
підготовка та подання відповіді на відзив, формування додатків до відповіді на відзив, направлення відповіді на відзиву відповідачам та суду  31.05.2021 року - 2 години роботи адвоката.
Виконавець витратив на надання правничої допомоги, передбаченої у п.1 даного Акту, загалом 7 (сім) годин робочого часу.
Сторони погодили, що загальна вартість наданої Виконавцем Замовнику правничої допомоги, яка передбачена п. 1 даного акту, склала гривневий еквівалент 350 доларів США по офіційному курсу НБУ, що становить 9534,00 грн. (п. 3 акту).
На підтвердження факту оплати послуг надано рахунок-фактуру №07/07/2021/24 від 07 липня 2021 року на суму 9534,00 грн.
Однак, колегія суддів вважає такий розмір витрат на правову допомогу не є співмірним, оскільки дана адміністративна справи є типовою справою незначної складності.
Так, колегія суддів зазначає, що в даному випадку предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.
При цьому, колегія суддів зазначає, що по такій категорії справ, як реєстрація податкових накладних, вже наявна стала судова практика, а тому її дослідження не потребує значного часу.
Крім того, колегія суддів зазначає, що попередній аналіз наданих замовником документів, дослідження законодавчої бази, вироблення правової позиції, консультування замовника щодо необхідності отримання додаткових матеріалів, підготовка позовної заяви, формування додатків до позовної заяви - фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову, а тому, також не є такими, потребують значного часу.
Щодо складання відповіді на відзив, то колегія суддів зазначає, що він міститься на 5 аркушах, в якому продубльовано норми права та деякі доводи які було зазначено в позові тобто не потребувало значних зусиль.
Між тим, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває багато аналогічних справ.
Суть спору в цих справах є ідентичною (відмова у реєстрації податкової накладної), а позовні заяви відрізняються лише реквізитами рішень Комісії контролюючого органу, у зв`язку з чим правова позиція між всіма справами дублюється. Тобто, в діях позивача вбачається системність.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що представником позивача вчинялися дії для виконання умов договору, водночас час зазначений на їх виконання є перебільшеним.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн.
Доводи апелянта, з посиланням на правові висновки Верховного Суду, викладені у додатковій постанові від 19.06.2020 року у справі № 826/24815/15, стосовно того, що відповідно до ч. 6  ст. 134 КАСУ  суд не має права зменшувати розмір витрат за власною ініціативою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при вирішенні спору має враховуватися остання правова позиція викладена Верховним Судом.
Так, Верховним Судом у постанові від 30.07.2021 року у справі № 560/5990/21, висловлено позицію, згідно якої «…відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж  статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Як зазначалось, відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не подав, тому суд самостійно при ухваленні додаткового рішення встановив співмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу в розмірі: 10000,00 грн., зменшивши її до 5000,00 грн.»
Тобто судом касаційної інстанції встановлено право іншої сторони подати відповідні заперечення та можливість суду встановити співмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу.
Крім того, апелянтом заявлено клопотання про стягнення судових витрат, пов`язаних із розглядом скарги позивача судом апеляційної інстанції у розмірі 2690,00 грн.
Так, колегія суддів дослідивши подані апелянтом документи в частині понесених витрат на правову допомогу приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту прийому-передачі надання правничої допомоги №45 від 28.07.2021 року сторони погодили, що загальна вартість наданої виконавцем замовнику правничої допомоги, яка передбачена п.1 даного Акту, склала гривневий еквівалент 100 доларів США по офіційному курсу НБУ, що становить 2689 гривень.
Так, витрачено на надання правничої допомоги, передбаченої у п.1 даного Акту, загалом 2 (дві) годин робочого часу, зокрема 30 хв. попередній аналіз судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 року, консультація замовника щодо перспектив апеляційного оскарження; 1 год. 30 хв. підготовка апеляційної скарги, формування додатків до апеляційної скарги.
Так, згідно ч. 1, ч. 6  ст. 139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬЛАЙН" в частині стягнення витрат на правову допомогу залишено без задоволення, тобто встановлено відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, а отже згідно  ст. 139 КАС України  підстави для розподілу судових витрат, зокрема в частині правової допомоги за подання апеляційної скарги відсутні.
Оцінюючи викладене в сукупності, колегія  суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про прийняття справи до провадження та продовження розгляду від 05 травня 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬЛАЙН", Головного управління ДПС в Одеській області Одеського залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
                                                      Повний текст постанови складено та підписано 01 грудня 2021 року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова