Номер провадження: 22-ц/813/6896/21 
Номер справи місцевого суду: 501/797/20
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області у справі за позовом Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеської області до  ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії, на рішенняІллічівського міського суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Петрюченко М.І. 11 грудня 2020 року у м. Чорноморськ Одеської області, -

встановила:

У березні 2020 року представник Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії, згідно якого просив суд стягнути з відповідача надміру виплачені кошти житлової субсидії у розмірі 6442,33 грн. та судові витрати.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_1 28 липня 2015 року звернулась до управління із заявою для призначення житлової субсидії. До заяви була додана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 було призначено житлову субсидію з липня 2015 року по червень 2016 року.
Надалі субсидія нараховувалась та призначалась автоматично без особистого звернення відповідача з липня 2016 року по квітень 2017 року, з травня 2017 року по квітень 2018 року.
Позивач посилається на те, що Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1022» від 27 квітня 2018 №329, пунктом 2 якої установлено, що з 01 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв и декларації, якщо у складі домогосподарства є, зокрема особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.
З приводу цього, інформаційно-роз`яснювальні матеріали були розміщені в газеті Чорноморської міської ради Одеської області «Чорноморський маяк», у випусках інформаційної рубрики «Наше місто». Соціальний захист» телерадіокомпанії «ІТ-3» в ефірах від 16 травня 2018 р., 03 серпня 2018 р., також інформаційно-роз`яснювальна робота проводилась шляхом надання консультацій спеціалістами управління на особистому прийомі.
Позивач стверджував у позові, що оскільки відповідач не звертався до управління із новою заявою, за відсутності відомостей щодо сімейного стану зареєстрованих у домогосподарстві осіб, субсидію було призначено на черговий період з травня 2018 по вересень 2018 та з жовтня 2018 по квітень 2018, також без звернення відповідача.
Внаслідок проведення контрольних заходів, на особистому прийомі спеціалістом управління 11 червня 2019 р. було з`ясовано, що відповідач з 17 грудня 1983 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , який не зареєстрований за адресою домогосподарства.
За таких умов, право домогосподарства відповідачки на отримання субсидії з 01 травня 2018 р. мало бути визначено лише після надання нової заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи та витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, в якій мали бути зазначені відомості всіх зареєстрованих осіб та чоловіка відповідачки, як члена її сім`ї.
Позивач стверджував, що з 01 травня 2018 р. відповідач не мала права на призначення житлової субсидії без звернення, в результаті чого виникла переплата по виплаті житлової субсидії за період з 01 травня 2018 р. по 30 квітня 2019 р. в загальному розмірі 6442,33 грн., яка відповідачем добровільно не повернута.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 грудня 2020 року у задоволенні позову Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеської області було відмовлено.
В апеляційній скарзі представник Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що не надання відповідачем інформації про реєстрацію шлюбу після проведення позивачем роз`яснювальної роботи у ЗМІ є недобросовісною з боку ОСОБА_1 , яка мала на меті неправомірне набуття грошових коштів у вигляді житлової субсидії.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеської області підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 28 липня 2015 року звернулась до управління із заявою для призначення житлової субсидії (а.с.7), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 «Про спрощення надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового» (далі - Постанова № 848).
Згідно із Положенням «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, відповідачу відділом прийняття рішень управління на опалювальний сезон призначалася субсидія на оплату житлово-комунальних послуг.
Для оформлення субсидії відповідачем була додана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, на підставі якої ОСОБА_1 було призначено житлову субсидію з липня 2015 року по червень 2016 року (а.с.910).
У наступному, субсидія нараховувалась та призначалась автоматично, без особистого звернення відповідача, з липня 2016 року по квітень 2017 року, з травня 2017 року по квітень 2018 року (а.с.11-20).
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1022» від 27 квітня 2018 №329 встановлено, що з 01 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв и декларації, якщо у складі домогосподарства є, зокрема особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.
Посадові особи позивача проводили роз`яснювальну роботу з цього питання шляхом надання інтерв`ю телевізійним каналам, та шляхом розміщення інформаційно-роз`яснювальних матеріалів у газеті Чорноморської міської ради Одеської області «Чорноморський маяк» від 02 червня 2018 року №39, від 03 жовтня 2018 року №73 (а.с.23-27).
11 червня 2019 року спеціалістом управління було з`ясовано, що відповідач з 17 грудня 1983 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.29-30), який не зареєстрований за адресою домогосподарства (а.с.21-22).
Згідно розрахунку по виплаті житлової субсидії за період з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2019 року, переплата по виплаті ОСОБА_1 житлової субсидії складає 6442,33 грн. (а.с.31), про що управлінням винесено відповідне розпорядження про повернення надміру виплачених сум допомоги (а.с.32), та на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про порядок повернення надміру виплачених сум (а.с.33-34).
Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.
Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.
Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій.
Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1022» від 27 квітня 2018 №329 встановлено, що з 01 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв и декларації, якщо у складі домогосподарства є, зокрема особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.
Позивач посилається у позові та у апеляційній скарзі на те, що у зв`язку із прийняттям вищевказаної Постанови, з 01 травня 2018 року відповідач не надала інформацію щодо її перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , який не зареєстрований за адресою домогосподарства, тому з 01 травня 2018 року не мала права на призначення житлової субсидії.
Однак, вказані твердження не можуть бути належним доказом недобросовісності відповідача (набувача субсидії), виходячи із наступного.
Так, законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач.
Звертаючись 28 липня 2015 року до управління із заявою для призначення житлової субсидії, ОСОБА_1 надала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 було призначено житлову субсидію з липня 2015 року по червень 2016 року.
Надалі субсидія нараховувалась та призначалась автоматично, без особистого звернення відповідача, з липня 2016 року по квітень 2017 року, з травня 2017 року по квітень 2018 року.
Ненадання відповідачем інформації про реєстрацію шлюбу після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови від 27 квітня 2018 №329, та після проведення позивачем роз`яснювальної роботи у ЗМІ, не може вважатись недобросовісністю дій відповідача щодо набуття нею грошових коштів у вигляді житлової субсидії.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що субсидія нараховувалась позивачем та призначалась автоматично, без особистого звернення відповідача, з липня 2016 року по квітень 2017 року, з травня 2017 року по квітень 2018 року (а.с.11-20).
Таким чином, враховуючи відсутність умислу у відповідача при отриманні нею житлової субсидії, у наданні інформації до внесення відповідних змін до законодавства України, фактичні обставини справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для примусового повернення отриманих ОСОБА_1 коштів у вигляді житлової субсидії в сумі 6442,33 грн.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання у апеляційній скарзі представника Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеської області про те, що не надання відповідачем інформації про реєстрацію шлюбу після проведення позивачем роз`яснювальної роботи у ЗМІ є недобросовісними діями з боку ОСОБА_1 , яка мала на меті неправомірне набуття грошових коштів у вигляді житлової субсидії.
Колегія суддів зауважує, що апелянтом не надано жодного належного доказу того, що вказана роз`яснювальна інформація була доведена до відома саме ОСОБА_1 , і остання беззаперечно знала про необхідність повідомлення позивача про факт реєстрації шлюбу.
За відсутності таких доказів, посилання апелянта на недобросовісність відповідача є виключно припущеннями, не підтвердженими належними та допустимими доказами.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 грудня 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
постановила:

Апеляційну скаргу представника Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеської області - залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 17 листопада 2021 року.

Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе