ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 листопада 2021 року           справа №200/3636/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:  судді-доповідача Міронової Г.М., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу   Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 р. про встановлення судового контролю (ухвала складена та підписана 22 вересня 2021 у м. Слов`янськ) у справі  № 200/3636/20-а (головуючий І інстанції суддя Троянова О.В.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Фонду гарантування вкладів фізичних осіб     про  визнання протиправними дій та стягнення грошових коштів, 
           
                                          ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі 200/3636/20-а позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати   ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за договором банківського вкладу (депозиту) «Планер» № 45128 від 09 липня 2014 року; стягнуто з Державної установи «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 200000,00 (двісті тисяч) гривень за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу № 45128 від 09 липня 2014 року, укладеного між  позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Український фінансовий світ» (т. 1 а.с. 125-129).
Рішення набуло законної сили 23 липня 2020 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду (т. 1 а.с. 147-148).
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі № 200/3636/20-а - залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі № 200/3636/20-а - залишено без змін (т. 1 а.с. 191-194).
Постановою Верховного Суду України від 19 серпня 2021 року касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі № 200/3636/20-а - залишено без змін (т. 2 а.с. 8-20).
11 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України. Заяву вмотивовано тим, що 28 серпня 2020 року позивач звернулась до відповідача із письмовою вимогою про добровільне виконання рішення суду, проте відповідач повідомив листом, що строк гарантованого відшкодування за вкладом закінчився. Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62922438.  Зазначив, що позивачем вживаються усі можливі заходи щодо примусового виконання судового рішення, які не призводять до настання належного очікуваного результату. 
22 вересня 2021 року на адресу суду до заяви від 03.03.2021 надійшла додаткова заява про встановлення судового контролю за виконання судового рішення, яка вмотивована тим, що позивачем здійснюються усі можливі заходи щодо примусового виконання судового рішення, які не призводять до настання належного виконання судового рішення (т. 2 а.с. 67-69).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 заяву   про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 200/3636/20-а задоволено частково.
Застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/3636/20-а, шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі № 200/3636/20-а у місячний строк з дня набрання цією постановою законної сили (т. 2 а.с. 92-93).
Відповідач не погодився з вказаним рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати   ухвалу суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому вважає, що суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Апелянт зазначає, що на момент постановлення ухвали про встановлення судового контролю тривало виконавче провадження ВП № 62922438.
З урахуванням наведеного  просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
За правилами ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до приписів   п. 2  ч. 1  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України     справа розглядається в порядку письмового провадження.          
Суд, заслухав суддю – доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги,  наданий відзив, встановив наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.
У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
При цьому колегія суддів зазначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.
28 серпня 2020 року позивач звернулась до відповідача з вимогою про негайне виконання рішення суду (т. 2 а.с. 28).
Листом від 28.09.2021 року № 49-036-12239/20 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що 05 червня 2019 року уповноваженою особою Фонду було подано документи державному реєстратору для державної реєстрації припинення банку ПАТ «КБ «УФС» як юридичної особи, та 14 серпня 2019 року державним реєстратором внесено запис про припинення юридичної особи. Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «КБ «УФС» припинено (т. 2 а.с. 29).
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.09.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 62922438 з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 200/3636/20-а (т. 2 а.с. 44).
На запит представника позивача про стан виконавчого провадження № 200/3636/20-а Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь листом від 24.02.2021 року № 35616, відповідно до якої 01.09.2020 року державним виконавцем Бойко М.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 22.01.2021 року державним виконавцем підготована платіжна вимога про списання коштів. Станом на 24.02.2021 року платіжна вимога не поверталась до відділу, кошти на депозитний рахунок не надходили. 24.02.2021 державним виконавцем повторно підготована платіжна вимога про списання коштів (т. 2 а.с. 58).
07 липня 2021 року на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яким останній просив винести постанову про повернення виконавчого документу (т. 2 а.с. 77-78).
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.07.2021 року повернуто виконавчий лист № 200/3636/20-а Минака Г.В (т. 2 а.с. 79).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 200/9408/21 визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни, прийняту 8 липня 2021 року у виконавчому проваджені № 62922438 про повернення виконавчого документа стягувачу (т. 2 а.с. 80-83).
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.08.2021 року відновлено виконавче провадження № 62922438 (т. 2 а.с. 84).
Крім того, згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження № 62922438 не є завершеним.
Таким чином до теперішнього часу судове рішення не виконано, а визначені вище обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року, яке ухвалив суд в адміністративній справі № 200/3636/20-а, а тому суд  першої інстанції дійшов вірного висновку  про встановлення контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати до суду звіт про його повне виконання у місячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили, що обумовлює задоволення заяви позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо   часткового задоволення заяви  позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 200/3636/20-а.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява N 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява N 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.     
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 р.    – залишити без задоволення.
Ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 р.   у справі  № 200/3636/20-а – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.  
Повний текст складений та підписаний 17 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                                     Г.М. Міронова

Судді:                                                                                                        А.В. Гайдар

                                                                                                                         І.В. Геращенко