СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р.                                          м. Харків                        Справа № 905/733/21  
          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Гетьман Р.А.
при секретарі  Пархоменко О.В.    
за участю:
позивача – не з`явився; 
відповідача – адвокат Жеболенко Г.М.,  ордер серії  ДН №146158 від 13.09.2021 року, свідоцтво серії  ДН №4755 від 26.10.2016  року; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного   апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг”  (вх. №2699Д/1-18) 
на рішення     господарського суду Донецької            області від 05.08.2021 року у справі №905/733/21, ухвалене       в приміщенні господарського суду Полтавської           області (суддя Ціленко В.А.),  повний текст якого  складено  05.08.2021 року 
за позовом            Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг”, м.Київ
до            Фермерського господарства “Армада-Д” с.Богородичне, Слов`янський район, Донецька область
про            стягнення 266             600,61грн.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням       господарського суду Донецької            області від 05.08.2021 року у справі №905/733/21 у   задоволені позовних вимог  Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг” до          Фермерського господарства “Армада-Д” про          стягнення 266           600,61грн. відмовлено.
Товариство  з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг” з оскаржуваним рішенням  господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось    до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення        господарського суду Донецької          області від 05.08.2021 року у справі  та  задовольнити позовну заяву.
Апелянт   в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
Місцевим господарським судом невірно встановлені обставини, які мають значення для справи, не надано належної оцінки положенням укладених між сторонами договорів, з урахуванням додаткових договорів    (далі - договори), у судовому рішенні  перераховано окремі пункти договору як підставу для відмови у позові.
Текст оскаржуваного рішення  господарського суду першої інстанції від 05.08.2021 року та ухвали від 06.07.2021 року фактично протирічать один одному, оскільки суд закрив підготовче провадження бо досяг мети підготовчого провадження, отримавши необхідні  для розгляду по суті відомості, у тому числі пояснення щодо нарахованої курсової різниці від представника позивача, проте в рішенні вказано протилежне – позивач не надав суду доказів в підтвердження обґрунтованості збільшення ціни у зв`язку з курсовими різницями.
Вірогідність, можливість та презумпція існування у позивача іншого відкритого банківського рахунку у будь-якій іншій банківській установі  є достатньою для того, щоб суд на підставі передбаченої законодавством можливості мати необмежену кількість рахунків, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 року у справі №910/29116/14.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 “Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19” через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року  до 03.04.2020 року в Україні введений карантин; постановами  Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року  № 239, від 22.04.2020 року №291,  від 11.05.2020 року  №349, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500,  від   22.07.2020 року №641, від 26.08.2020 року №760, від 13.10.2020 року №956, від 09.12.2020 року №1236, від  17.02.2021 року №       104, від 21.04.2021 року №405, від 16.06.2021 року №611, від 11.08.2021 року №855, від 22.09.2021 року №981      до   постанови  від 11.03.2020 року  № 211 внесено зміни, якими  дію карантину продовжено до 31.12.2021 року.
Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом   №9рс-186/20 від 16.03.2020 року  до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.
Для  запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників суду на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 року  за № 04-а встановлено особливий режим роботи   суду в умовах карантину; наказами   голови суду від 26.03.2020 року  № 05-а, від 23.04.2020 року №07-а, від 08.05.2020 року №08-а,  від 22.05.2020 року №10-а, від 22.06.2020 року №12-а, від 28.07.2020 року №14-а, від 31.08.2020 року №15-а, від 22.10.2020 року №21-а, від 18.12.2020 року №24-а, від 23.06.2021 року №10-а, від 16.08.2021 року №12-а  на період дії карантину   суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму. 
          Протоколом  автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021 року,   суддею – доповідачем у справі визначено суддю  Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А.    
Ухвалою  Східного  апеляційного господарського суду від 03.09.2021 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою   Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг” на   рішення     господарського суду Донецької      області від 05.08.2021 року  у справі; відповідачу             встановлено строк до 30.09.2021 року на протязі якого він    має  право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено   справу до розгляду на "06" жовтня 2021 року  об  11:30  год.; явка сторін  в судове засідання обов`язковою не визнавалась; роз`яснено   учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
21.09.2021 року на електронну адресу суду від представника Фермерського господарства “Армада-Д”– адвоката Жеболенко Г.М. надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№10994, вх.№4060), в якому остання     просить  забезпечити участь представника    в судовому засіданні, призначеному на 06.10.2021 року  об  11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", яку    долучено до матеріалів справи. 
21.09.2021 року на адресу  суду від  відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10995), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що  позивачем не доведено наявність відкритого на час застосування курсової різниці рахунку у відповідному відділенні банку, встановлений курс купівлі долару США якого він застосував на відповідну дату та не доведено, що інших рахунків,  крім того, що вказаний в   укладених між сторонами  договорах  та на бланку позову не було відкрито на час застосування курсової різниці. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 року задоволено   заяву представника Фермерського господарства “Армада-Д”– адвоката Жеболенко Г.М. про її      участь в судовому засіданні, призначеному на 06.10.2021 року  об 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву; судове засідання у справі     призначене на   "06" жовтня 2021 року  об  11:30 год. ухвалено  провести за участі  представника Фермерського господарства “Армада-Д”– адвоката Жеболенко Г.М.   в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника.
У судовому засіданні 06.10.2021 року представник відповідача  проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представник     позивача    у судове засідання 06.10.2021 року не з`явився,  про причини неявки не повідомив, на підтвердження направлення копії      ухвали   суду від  03.09.2021 року  позивачу         у справі,  додано рекомендоване      повідомлення про вручення поштового     відправлення      ПАТ  "Укрпошта" від 14.09.2021 року №6102256283807,    згідно з яким  позивач        отримав    копію  ухвали від 03.09.2021 року – 10.09.2021 року.
Окрім того, відповідно до ч. 2    ст. 2 Закону України “Про доступ до судових рішень”    усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1    ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвали  суду   від  03.09.2021 року та від 22.09.2021 року   було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
          Відповідно до     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої      Законом України від 17.07.1997 року  №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
          Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
          Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини  від 08.11.2005  року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року  у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року  у справі "Красношапка проти України").
          Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених           ст.  42 ГПК  України та    беручи до уваги відсутність клопотань  від учасників справи    щодо відкладення розгляду апеляційної скарги  у зв`язку з карантинними заходами,      колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
          Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника відповідача,    перевіривши повноту встановлення господарським  судом першої інстанції  неоспорених обставин справи,  колегія суддів встановила наступне.
29.11.2019 року  між ТОВ  “Хімагромаркетинг” (продавець) та Фермерським господарством “Армада-Д” (покупець) укладено договір поставки №АП-15-0103, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані “товар”: кратос – 1200 л, загальна ціна 174      960,00грн, в т.ч. ПДВ в сумі 29      160,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 121,50грн.); позитив плюс – 1200 л, загальна ціна 169      128,00грн. в т.ч. ПДВ в сумі 28 188,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн.. без ПДВ 117,45грн); сульфомаг – 2000кг, загальна ціна 24      312,00грн., в т.ч. ПДВ в сумі 4052,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 10,13грн); підмарин – 300л, загальна ціна 58      320,00грн., в т.ч. ПДВ в сумі 9720,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 162,00грн.); тебуфор – 100л, загальна ціна 34      020,00грн., в т.ч. ПДВ в сумі 283,50грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 283,50грн.); оперкот акро – 380л, загальна ціна 258      552,00грн., в т.ч. ПДВ в сумі 43 092,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 567,00грн.); акселератор мікро - 900кг загальна ціна 83      106,00грн., в т.ч. ПДВ в сумі 13 851,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 76,95грн.).
Згідно з п.1.2 договору вартість товару на дату укладення   договору становить 802      398,00  грн.  у т.ч. ПДВ 20%.
Вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому п.2.2, при цьому така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору (п.1.3 договору).
Пунктом 1.7 договору визначено, що загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах   договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD), відповідно до умов п.2.2   договору.
Розділом 2 договору визначено порядок розрахунків, зокрема: покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2   договору, в наступні строки: не пізніше 05 грудня 2019 року  – 160      479,60грн., не пізніше 20 вересня 2020 року  – 641 918,40грн. (п.2.1 договору). 
При розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD) на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1 договору, за наступною формулою: S1=S0*A1/A0, де S0 – сума договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1 договору, S1 – сума гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п.2.2 договору, А0 – вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення договору (Додаткової угоди) згідно з п.2.2.1 договору, А1 – вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1 договору (Додаткової угоди) (п.2.2). 
Фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання договору становить 24,3грн./долара США (USD). Під фактичним курсом купівлі долара США (USD) розуміється курс купівлі долара США (USD), встановлений філією та/або відділенням банку, в якому у продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення пункту 2.2 застосовуються як у випадку збільшення так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі долара США (USD) (п.2.2.1).
При застосуванні п.2.2 договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 (одного) банківського дня. Положення даного пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених п.5.9 договору (п.2.3).
Вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в пункті 2.2 цього договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця (п.2.4).
Валютою платежу за договором є національна грошова одиниця України – гривня (п.2.6). 
Оплата вартості товару, що залишилась, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у п.  2.1 договору (п.2.7). Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (п.2.8). 
Покупець зобов`язаний при перерахуванні грошових коштів на рахунок продавця в платіжному дорученні вказати номер і дату рахунку-фактури на підставі якої проводиться таке перерахування, а в разі здійснення оплати за договором, вказати його номер та дату (п.2.12).    
За змістом  п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору поставка товару здійснюється в строки, які передбачені п.3.3 договору, або раніше за заявкою покупця. Право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділу 3, 4 договору. Строк поставки товару до 20.03.2020 року.
Згідно з п.п.4.3, 4.4, 4.5 договору одночасно з передачею товару продавець зобов`язаний передати покупцеві наступні документи: рахунок на оплату товару, податкову накладну, згідно норм Податкового кодексу України, видаткову (відвантажувальну) накладну, товарно-транспортну накладну, якщо поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Покупець зобов`язаний передати продавцеві довіреність на одержання товарно-матеріальних цінностей для одержання товару. Підписання покупцем видаткової накладної підтверджує отримання останнім всіх передбачених п.4.3 договору документів.
Пунктом 5.1 договору визначено, що сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, за   договором і чинним законодавством України.
Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 договору)  та  сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені (п.5.2 договору).
У випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2   договору, більше ніж 10 (десяти) днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за   договором штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни договору (п.5.4 договору).
За змістом  п.5.5 договору сторони дійшли  згоди, щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч.  2 ст.625 ЦК  України, і встановлюють її в розмірі сорока відсотків річних несплаченої загальної вартості товару протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої суми ціни товару до повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених п.2.1 договору, вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних. При затримці платежу продавець має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошима та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше 3 (трьох) банківських днів.
Згідно з п.5.9 договору в разі порушення покупцем строків сплати (розрахунку) за товар, які зазначені у п.2.1 договору, продавець здійснює розрахунок вартості (заборгованості) за поставлений товар у відповідності до п.2.2 договору на дату написання та/або подачі позовної заяви до відповідного суду, без надіслання (виставлення) покупцеві рахунка-фактури у відповідності до умов п.2.3 договору.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01 січня 2021 року, а в частині розрахунків – до повного виконання покупцем зобов`язань за договором (п.7.1 договору).
На виконання умов    договору від 29.11.2019 року №АП-15-0103,  продавець поставив покупцю товар на загальну суму 802      398грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: №АП-15-0148 від 29.11.2019 року  на суму 34      020,00грн., №АП-15-0151 від 29.11.2019 року  на суму 258      552,00грн., №АП-15-0150 від 29.11.2019 року  на суму 169      128,00грн., №АП-15-0149 від 29.11.2019 року  на суму 340      698,00грн.
Додатковим договором №АП-15-0103ДС1 від 18.02.2020 року  до договору поставки №АП-15-0103 від 29.11.2019 року, відповідно до ст.ст.651-652 ЦК  України, а також у зв`язку зі зменшенням потреби покупця в асортименті й кількості товару, сторони домовились внести зміни до договору та визначили товар, який підлягає поверненню, зокрема: кратос каністра 20л у кількості 1200 л, загальна ціна 174      960,00грн., в т.ч. ПДВ 29      160,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн., без ПДВ 121,50); позитив плюс каністра 20л у кількості 400 л, загальна ціна 56      376,00грн., в т.ч. ПДВ 9      396,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн., без ПДВ 117,45); оперкот акро каністра 5л у кількості 180 л, загальна ціна 122      472,00грн., в т.ч. ПДВ 20      412,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн., без ПДВ 567,00).
На виконання умов додаткового  договору №АП-15-0103ДС1 від 18.02.2020 року,   покупцем повернуто отриманий за договором товар на загальну суму 353      808грн., а саме: за накладною на повернення №23 від 07.04.2020 року  на суму 122      472,00грн.  за накладною на повернення №24 від 07.04.2020 року  на суму 56 376,00грн. 
Додатковим договором №АП-15-0103ДС2 від 29.04.2020 року  до договору поставки №АП-15-0103 від 29.11.2019 року, відповідно до ст.ст.651-652 ЦК  України, а також у зв`язку зі зменшенням потреби покупця в асортименті й кількості товару, сторони домовились внести зміни до договору та визначили товар, який підлягає поверненню, зокрема: подмарин каністра 10л, у кількості 300л, загальна ціна 58      320,00грн.  в т.ч. ПДВ 9      720,00грн.  (ціна із розрахунку за 1од. у грн., без ПДВ 162,00).
На виконання  умов додаткового  договору  №АП-15-0103ДС2 від 29.04.2020 року покупцем, згідно з накладною на повернення №35 від 05.05.2020  року повернуто отриманий за договором товар на загальну суму 58      320,00грн.
Відповідно до платіжних доручень поставлена сума товару за договором оплачена в розмірі 390      270,00грн.
18.02.2020 року  між ТОВ  “Хімагромаркетинг” (продавець) та Фермерським господарством “Армада-Д” (покупець) укладено договір поставки №АП-15-0107, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані “товар”: сульфат магнію гептагідрат 25кг – 500 кг, загальна ціна 5892,00грн., в т.ч. ПДВ в сумі 982,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 9,82грн); подмарин каністра 10л – 50 л, загальна ціна 9      823,00грн. в т.ч. ПДВ в сумі 1637,30грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 163,73грн); тебуфор каністра 10л  – 60л, загальна ціна 20      630,16грн., в т.ч. ПДВ в сумі 3438,36грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 286,53грн); доктор кроп каністра 10л – 250л, загальна ціна 49      119,00грн., в т.ч. ПДВ в сумі 8186,50грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 163,73грн.); авангард каністра 10л – 900л, загальна ціна 176      828,40грн., в т.ч. ПДВ в сумі 29 471,40грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 163,73грн);
Згідно  п.1.2 договору, вартість товару на дату укладення договору становить 262      293,36 грн.  у т.ч. ПДВ 20%.
Вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому п.2.2, при цьому така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до договору (п.1.3 договору).
Пунктом 1.7 договору визначено, що загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD), відповідно до умов п.2.2 договору.
Розділом 2 договору визначено порядок розрахунків, зокрема: покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2  договору, в наступні строки: не пізніше 20 квітня 2020 року  – 52      458,68грн., не пізніше 1 вересня 2020 року – 104      917,34грн.  та не пізніше 1 листопада 2020 року – 104      917,34грн. (п.2.1 договору). 
При розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD) на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1   договору, за наступною формулою: S1=S0*A1/A0, де S0 – сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1 договору, S1 – сума гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п.2.2 договору, А0 – вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення договору (Додаткової угоди) згідно з п.2.2.1 договору, А1 – вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1 договору (Додаткової угоди) (п.2.2). 
Фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання договору становить 24,56грн./долара США (USD). Під фактичним курсом купівлі долара США (USD) розуміється курс купівлі долара США (USD), встановлений філією та/або відділенням банку, в якому у продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення пункту 2.2 застосовуються як у випадку збільшення так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі долара США (USD) (п.2.2.1).
При застосуванні п.2.2 договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 (одного) банківського дня. Положення пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених п.5.9 договору (п.2.3).
Вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в пункті 2.2 договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця (п.2.4).
Валютою платежу за   договором є національна грошова одиниця України – гривня (п.2.6). 
Оплата вартості товару, що залишилась, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у пункті 2.1 договору (п.2.7). 
Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (п.2.8). 
Покупець зобов`язаний при перерахуванні грошових коштів на рахунок продавця в платіжному дорученні вказати номер і дату рахунку-фактури на підставі якої проводиться таке перерахування, а в разі здійснення оплати за договором, вказати його номер та дату (п.2.12).    
Згідно  п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору поставка товару здійснюється в строки, які передбачені п.3.3 договору, або раніше за заявкою покупця. Право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділу 3, 4 договору. Строк поставки товару до 01.04.2020 року.
У відповідності до  п.п.4.3, 4.4, 4.5 договору одночасно з передачею товару продавець зобов`язаний передати покупцеві наступні документи: рахунок на оплату товару, видаткову (відвантажувальну) накладну, товарно-транспортну накладну (на умовах СРТ за  Інкотермс 2010). Покупець зобов`язаний передати продавцеві довіреність на одержання товарно-матеріальних цінностей для одержання товару. Підписання покупцем видаткової накладної підтверджує отримання останнім всіх передбачених п.4.3 договору документів.
Пунктом 5.1 договору передбачено, що сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, за цим договором і чинним законодавством України.
Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору)  та  оплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені (п.5.2 договору).
У випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 договору, більше ніж 10 (десяти) днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за договором штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни договору (п.5.4 договору).
Відповідно до п.5.5 договору сторони домовились   щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 ст.625 ЦК  України, і встановили  її в розмірі сорока відсотків річних несплаченої загальної вартості товару протягом 90    календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої суми ціни товару до повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених п.2.1 договору, вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних. При затримці платежу продавець має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошима та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше 3    банківських днів.
Згідно  п.5.9 договору в разі порушення покупцем строків сплати (розрахунку) за товар, які зазначені у п.2.1 договору, продавець здійснює розрахунок вартості (заборгованості) за поставлений товар у відповідності до п.2.2   договору на дату написання та/або подачі позовної заяви до відповідного суду, без надіслання (виставлення) покупцеві рахунка-фактури у відповідності до умов п.2.3   договору.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01 січня 2021 року, а в частині розрахунків – до повного виконання покупцем зобов`язань за договором (п.7.1 договору).
На виконання умов   договору від 18.02.2020 року №АП-15-0107,  продавець поставив покупцю обумовлений товар на загальну суму 262      293,36грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: №АП-15-0040 від 13.03.2020 року  на суму 241      663,20грн.  та №АП-15-0073 від 31.03.2020 року  на суму 20      630,16грн.
Відповідно до платіжних доручень №377 від 25.08.2020 року,  №508 від 12.11.2020  року та №534 від 08.12.2020 року,   покупцем оплачено поставлений товар на загальну суму 261 729,36грн.
Згідно умов  додаткового договору №АП-15-0107ДС2 від 18.02.2020 року до договору поставки сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком засобів захисту рослин та/або насіння: акселератор гідро бор каністра 10л – 500л, загальна ціна 67      542,00грн., в тому числі ПДВ в сумі 11      257,00грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн., без ПДВ 112,57). Фактичний курс долара США (USD) на дату складання   додаткового  договору становить 24,56грн./долара США (USD). Покупець зобов`язаний здійснити оплату в наступні строки: 13      508,40грн. - не пізніше 20 квітня 2020 року, 27      016,80грн. – не пізніше 1 вересня 2020 року та 27      016,80грн.  – не пізніше 1 листопада 2020 року. Поставка товару здійснюється продавцем на умовах СРТ в строк до 01.04.2020 року.
Продавець на виконання умов додаткового договору №АП-15-0107ДС2 від 18.02.2020 року поставив покупцю товар на суму 67      542,00грн., що підтверджується видатковою накладною №АП-15-0039 від 13.03.2020 року.
Згідно з платіжними дорученнями №380 від 25.08.2020 року  на суму 13508,40грн.  та №508 від 12.11.2020 року  на суму 54      033,60грн.  вказана поставка оплачена в загальному розмірі 67      542,00грн.
Згідно додаткового договору №АП-15-0107ДС3 від 16.03.2020 року  до договору поставки сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком засобів захисту рослин та/або насіння: тебузан ультра флакон 1л – у кількості 30л, загальна ціна 8350      56,00грн., в тому числі ПДВ в сумі 1      391,76грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн., без ПДВ 231,96); герсотил 500г/ 1л флакон – у кількості 5кг, загальна ціна 7 290,24грн., в тому числі ПДВ в сумі 1 215,04грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн., без ПДВ 1215,04). Фактичний курс долара США (USD) на дату складання   додаткового  договору становить 26,51грн./долара США (USD). Покупець зобов`язаний здійснити оплату в наступні строки: 3      128,16грн. - не пізніше 20 квітня 2020 року, 6      256,32грн.  – не пізніше 1 вересня 2020 року  та 6      256,32грн.  – не пізніше 1 листопада 2020 року. Поставка товару здійснюється продавцем на умовах СРТ в строк до 17.03.2020 року.
Продавець на виконання умов додаткового договору №АП-15-0107ДС3 від 16.03.2020 року,   поставив покупцю товар на суму 7      290,24грн., що підтверджується видатковою накладною №АП-15-0057 від 26.03.2020 року.
Згідно з платіжними дорученням №58 від 12.11.2020 року на суму 7 290,24грн.  вказана поставка оплачена. 
04.05.2020  року між ТОВ  “Хімагромаркетинг” (продавець) та Фермерським господарством “Армада-Д” (покупець) укладено договір поставки №АП-15-0130, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані “товар”: сульфат герсотил 500г/1л флакон – у кількості 7кг, загальна ціна 10      510,50грн., в т.ч. ПДВ в сумі 1 751,75грн. (ціна із розрахунку за 1од. у грн. без ПДВ 1251,25грн);
Згідно з п.1.2 договору, вартість товару на дату укладення ць ого договору становить 10 510,56  грн. у т.ч. ПДВ 20%.
Вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому п.2.2, при цьому така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до договору (п.1.3 договору).
Пунктом 1.7 договору визначено, що загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах   договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD), відповідно до умов п.2.2   договору.
Розділом 2 договору визначено порядок розрахунків, зокрема: покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2   договору, в наступні строки: не пізніше 04 травня 2020 року – 10      510,50грн. (п.2.1). 
При розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD) на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1   договору, за наступною формулою: S1=S0*A1/A0, де S0 – сума   договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1   договору, S1 – сума гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п.2.2 договору, А0 – вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення договору (Додаткової угоди) згідно з п.2.2.1 договору, А1 – вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1 договору (Додаткової угоди) (п.2.2). 
Фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання договору становить 27,3грн./долара США (USD). Під фактичним курсом купівлі долара США (USD) розуміється курс купівлі долара США (USD), встановлений філією та/або відділенням банку, в якому у продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення пункту 2.2 застосовуються як у випадку збільшення так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі долара США (USD) (п.2.2.1).
При застосуванні п.2.2 договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 (одного) банківського дня. Положення пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених п.5.9 договору (п.2.3).
Вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в пункті 2.2 договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця (п.2.4).
Валютою платежу за даним договором є національна грошова одиниця України – гривня (п.2.6). 
Оплата вартості товару, що залишилась, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у пункті 2.1 договору (п.2.7). 
Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (п.2.8). 
Покупець зобов`язаний при перерахуванні грошових коштів на рахунок продавця в платіжному дорученні вказати номер і дату рахунку-фактури на підставі якої проводиться таке перерахування, а в разі здійснення оплати за договором, вказати його номер та дату (п.2.12).    
Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору поставка товару здійснюється в строки, які передбачені п.3.3 договору, або раніше за заявкою покупця. Право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділу 3, 4 договору. Строк поставки товару до 05.05.2020 року.
Згідно з п.п.4.3, 4.4, 4.5 договору одночасно з передачею товару продавець зобов`язаний передати покупцеві наступні документи: рахунок на оплату товару, видаткову (відвантажувальну) накладну, товарно-транспортну накладну (на умовах СРТ за  Інкотермс 2010). Покупець зобов`язаний передати продавцеві довіреність на одержання товарно-матеріальних цінностей для одержання товару. Підписання покупцем видаткової накладної підтверджує отримання останнім всіх передбачених п.4.3 договору документів.
Пунктом 5.1 договору визначено, що сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, за договором і чинним законодавством України.
Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 договору)  та  оплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені (п.5.2 договору).
У випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 договору, більше ніж 10 днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни договору (п.5.4 договору).
Відповідно до п.5.5 договору сторони погодили зміну     розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 ст.625 ЦК  України та встановили  її в розмірі  сорока відсотків річних несплаченої загальної вартості товару протягом 90   календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої суми ціни товару до повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених п.2.1 договору, вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних. При затримці платежу продавець має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошима та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше 3  банківських днів.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01 січня 2021 року, а в частині розрахунків – до повного виконання покупцем зобов`язань за договором (п.7.1 договору).
На виконання умов   договору   від 04.05.2020 року №АП-15-0130, продавець поставив покупцю обумовлений товар на загальну суму 10      510,50грн., що підтверджується видатковою накладною: №АП-15-0100 від 05.05.2020  року   на суму 10      510,50грн.
Згідно з платіжним дорученням №376 від 28.08.2020 року  покупцем сплачено суму за поставлений товар в розмірі 10      510,50грн.
Листом за вих.№31 від 16.02.2021 року  ТОВ “Хімагромаркетинг” звернулось до ФГ “Армада-Д” “Щодо коригування вартості товарів (курсова різниця)”, в якому посилаючись на п.2.2 укладених договорів, зазначило    про перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу долара на дату оплати відповідно до графіку, у зв`язку з чим курсова різниця, яка підлягає сплаті склала 87      428,32грн. До вказаного листа позивачем долучено відповідні рахунки на оплату.
ФГ “Армада-Д” у відповідь на вказаний лист повідомило    ТОВ “Хімагромаркетинг”, що договори, на які посилається продавець, укладені в національній валюті та не є зовнішньоекономічними, у зв`язку з чим курсова різниця виникати не може, крім того, відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за 2020 рік заборгованість ФГ “Армада-Д” перед ТОВ “Хімагромаркетинг” станом на 31.12.2020 року  відсутня (лист вих.№06/03-21 від 15.03.2021 року).
Неналежне виконання умов договорів поставки в частині здійснення повного розрахунку за поставлені товари шляхом сплати курсової різниці стало підставою для нарахування штрафних санкції.
Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Донецької області, в якому останній просив стягнути з відповідача курсової різниці в сумі 87       394,79грн., пені в сумі 1 302,92грн., штрафу в сумі 173 757,70грн. та 40 відсотків річних в сумі 4      119,54грн. за договорами поставки №АП-15-0103 від 29.11.2019 року, №АП-15-0107 від 18.02.2020 року, №АП-15-0130 від 04.05.2020 року.
05.08.2021 року господарським судом Донецької області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав  викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення   господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної  скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна   скарга не підлягає  до  задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях  Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі  Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Так, договори поставки    укладені між сторонами за своєю правовою природою є договорами поставки, згідно з якими, за приписами ст.712 ЦК  України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
За змістом ч.1      ст. 265 ГК  України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Пунктом 2 ч. 1      ст. 664 ЦК  України визначено, що      обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).
Згідно з ч.1      ст.693 ЦК  України      якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до      статті 530 цього Кодексу. 
Відповідно до      ст.530 ЦК України      якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару (ч.3 ст.691 ЦК України). Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.2 ст.692 ЦК України).
Статтями      610,      612 ЦК України      визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до  ст.  627 ЦК України      сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього      Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 2      ст. 11 ЦК України      однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини
Статтею 629 ЦК України     передбачено, що   договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Таке імперативне врегулювання договірних відносин усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна зі сторін має виконувати умови договору належним чином,      а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.
Так, умовами   договорів передбачено, що загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах   договорів, додаткових договорів  та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD), відповідно до умов п.2.2 договорів, який визначається станом на дату оплати відповідно до графіку.
Вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в п.2.2 договорів, перерахована на розрахунковий рахунок продавця.
Отже, сторони, при укладенні договорів погодили, що ціна договору розраховується з урахуванням фактичного курсу купівлі долара станом на дату оплати відповідно до графіку та вважається сплаченою остаточно після перерахування на поточних рахунок продавця. 
Відповідно до видаткових накладних №АП-15-0148 від 29.11.2019 року, №АП-15-0151 від 29.11.2019 року, №АП-15-0150 від 29.11.2019 року, №АП-15-0149 від 29.11.2019 року за договором №АП-0103 від 29.11.2019 року, №АП-15-0040 від 13.03.2020 року, №АП-15-0073 від 31.03.2020 року за договором №АП-15-0107 від 18.02.2020 року, №АП-15-0100 від 05.05.2020 року за договором №АП-15-0130 від 04.05.2020 року, №АП-15-0039 від 13.03.2020  року за додатковим договором №АП-15-0107ДС від 18.02.2020 року до договору поставки №АП-15-0107 від 18.02.2020 року, №АП-15-0057 від 26.03.2020 року за додатковим договором №АП-15-0107ДС3 від 16.03.2020 року до договору поставки №АП-15-0107 від 18.02.2020 року,   продавець поставив покупцю товар на загальну суму 737      906,10грн. 
Покупець, згідно платіжних доручень №127 від 09.12.2019 року  та №467 від 30.09.2020 року  за договором №АП-0103 від 29.11.2019 року, №377 від 25.08.2020 року, №508 від 12.11.2020 року №534 від 08.12.2020 року  за договором №АП-15-0107 від 18.02.2020 року, №376 від 25.08.2020 року за договором №АП-15-0130 від 04.05.2020 року, №380 від 25.08.2020 року, №508 від 12.11.2020 року за додатковим договором №АП-15-0107ДС2 від 18.02.2020 року до договору поставки №АП-15-0107 від 18.02.2020 року, №508 від 12.11.2020 року за додатковим договором №АП-15-0107ДС3 від 16.03.2020 року до договору поставки №АП-15-0107 від 18.02.2020 року    оплатив поставлений товар в загальній сумі 737      342,10 грн. 
Заперечуючи проти позову відповідач посилається на акти звірки, проте надані акти не підписані уповноваженими представниками сторін. 
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.   9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"      підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Акт звірки розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом у справі, не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, не є доказом оплати товару, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Щодо  посилань  відповідача на те, що сторони можуть домовитись про підвищення ціни лише на ті товари або послуги, постачання яких не відбулось, оскільки зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що   згідно умов договору загальна вартість товару визначається як сума поставленого товару з урахуванням фактичного курсу купівлі долара та вважається сплаченою повністю коли перерахована на розрахунковий рахунок продавця. 
За змістом  п.2.3   договорів,  при застосуванні п.2.2 продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 (одного) банківського дня.
Так, згідно наданих документів, продавцем виставлено 6 рахунків-фактури на загальну суму 87      420,45грн., а саме: №АП-15-0103 від 16.02.2021 року на суму 20      402,86грн., №АП-15-0103 від 16.02.2021 року на суму 19      312,78грн., №АП-15-0109 від 16.02.2021 року  на суму 9      570,00грн., №АП-15-0126 від 16.02.2021  року  на суму 464,76грн., №АП-15-0107 від 16.02.2021 року  на суму 37      516,08грн., №АП-15-0148 від 16.02.2021 року  на суму 153,97грн.
Позивач просив стягнути  несплачену суму курсової різниці в загальному розмірі 87 420,45грн., з яких: 39      715,64грн. - за договором №АП-15-0103 від 29.11.2019 року, 37      516,08грн.  – за договором №АП-15-0107 від 18.02.2020 року, 9 570,00грн. - за додатковим договором №АП-15-0107ДС2 від 18.02.2020  року  до договору №АП-15-0107 від 18.02.2020 року, 464,76грн.  - за додатковим договором №АП-15-0107ДС3 від 16.03.2020 року  до договору №АП-15-0107 від 18.02.2020 року  та 153,97грн.  – за договором №АП-15-0130 від 04.05.2020 року.
За змістом ст. 162 ГПК України позовна заява повинна мати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються.   
Позивач надав розрахунки курсової різниці, зазначивши  за договором АП-15-0103 від 29.11.2019 року застосований курс 28,5  грн.  за 1 доллар, за договором АП-15-0107 ДС2 від 18.02.2020 року застосований курс 28,4  грн.  за 1 доллар, за договором АП-15-0107 ДС3 від 16.03.2020 року застосований курс 28,2  грн.  за 1 доллар, за договором АП-15-0130 ДС3 від 05.04.2020 року застосований курс 27,7  грн. за 1 доллар.
За змістом п. 2.2 договорів,  при розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD) на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1 цього договору, за наступною формулою: S1=S0*A1/A0, де S0 – сума   договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1   договору, S1 – сума гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п.2.2   договору, А0 – вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення   договору (Додаткової угоди) згідно з п.2.2.1   договору, А1 – вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1 договору.
Згідно  п.2.2.1 договорів,  під фактичним курсом купівлі долара США (USD) розуміється курс купівлі долара США (USD), встановлений філією та/або відділенням банку, в якому у продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення пункту 2.2 застосовуються як у випадку збільшення, так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі долара США (USD) (п.2.2.1).
    Посилаючись на збільшення  курсу по відношенню із встановленим в договорі, позивач  повинен  довести наявність відкритого на час застосування п. 2.2 договору рахунку у відповідної(-ому) філії та/або відділенні банку, встановлений курс купівлі долара США  якого він застосовує на відповідну дату та   довести  встановлені курси купівлі долара США у філії(відділенні) відповідного Банку на цю саму відповідну дату. 
    У договорах   та на бланку позову   вказаний рахунок, відкритий у ПУМБ, проте за змістом  ГК України, Закону України “Про банки та банківську діяльність”, Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою НБУ № 492 від 12.11.2003 року, кількість рахунків та        Банків, в яких суб`єкт  господарювання може відкривати рахунки не обмежений. 
Отже, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що застосовуючи п. 2.2 договорів,  позивач повинен вказати, курс якої філії (відділення) Банку він застосовує. 
Сторони домовилися, що курс може бути обраний позивачем на власний розсуд, але в межах банківських установ, клієнтом яких він є. 
Таким чином,  лише  позивач має довести обґрунтованість застосування п. 2.2 договорів  у частині застосування курсової різниці та ставки курсу  купівлі долару у відповідному банку.     
У відповідності до п. 12 Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого Постановою Національного Банку України  від 02.01.2019     року № 2, банки здійснюють валютно-обмінні операції за курсами купівлі та продажу іноземних валют, що діють на час проведення операції. Банки щоденно на початку робочого дня встановлюють наказами (розпорядженнями) курси купівлі та продажу іноземних валют і мають право змінювати їх протягом дня. У наказі (розпорядженні) про встановлення/зміну курсів купівлі та продажу іноземних валют мають бути зазначені дата, час (година, хвилина), з якого діють установлені/змінені курси, значення курсів купівлі та продажу іноземних валют за гривні. Голова правління банку має право визначати уповноважену особу/уповноважених осіб, яка встановлюватиме/які встановлюватимуть курси купівлі та продажу іноземних валют у касах банку, у їх відокремлених підрозділах, пунктах обміну іноземної валюти (далі - пункт обміну валюти), платіжних пристроях.
Аргументи апелянта на те, що вірогідність, можливість та презумпція існування у позивача іншого відкритого банківського рахунку у будь-якій іншій банківській установі  є достатньою для того, щоб суд на підставі передбаченої законодавством можливості мати необмежену кількість рахунків, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, не приймаються, з огляду на таке.
     Так, за матеріалами справи, в   ході підготовчого засідання  господарський суд першої інстанції  ставив питання перед позивачем щодо застосованих курсів, проте позивач не надав   доказів на  підтвердження обґрунтованості збільшення ціни у зв`язку із курсовими різницями.
Також, матеріали справи не містять  копій  відповідних розпоряджень по філії (відділенню) банка  та  позивачем не надано належних та допустимих доказів  курсів  купівлі долларів США саме  якого банку застосовувались при розрахунку збільшення ціни на курсову різницю  за принципом,  за яким сторони домовилися у п.2.2 договорів. 
   Отже, господарський суд першої інстанції вірно вказав на те, що      позивачем не доведено належними та допустимими доказами  настання обставин (збільшення курсу), на які він посилається як на підставу своїх вимог та правомірно відмовив   у задоволенні позову.  
    Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач  через несвоєчасну сплату курсової різниці  за договорами поставки застосував пеню, 15 відсотків річних штрафу та 40 відсотків річних. 
    Таким чином, враховуючи недоведеність  настання обставин, з якими пов`язані підстави застосування п. 2.2 договорів,  місцевий господарський  суд дійшов вірного висновку про відмову у   задоволені  позовних вимог щодо стягнення санкцій  у вигляді пені, 40 відсотків річних та 15 % від ціни договорів.  
Посилання апелянта  на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 року у справі №910/29116/14, не приймаються, з огляду на те, що предметом спору у справі №910/29116/14 є  стягнення  компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.
Колегія суддів  враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке. “Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року  у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).         Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п.  32 постанови від 27.03.2018  року №910/17999/16; п.  38 постанови від 25.04.2018 року  № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018  року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року  у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року  у справі № 923/682/16.                   При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п.  60 постанови від 23.06.2020 року у справі №         696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п.  6.30 постанови від 19.05.2020 року  у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року  у справі №         757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року  у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року  у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року  у справі №         910/5394/15-г.”
          Таким чином, правовідносини у справі, на яку  посилається апелянт  та обставини вказаної справи, не є подібними до правовідносин у справі №905/733/21, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах,  відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, в тому числі щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами,   а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах.
Отже,   висновок місцевого господарського суду  про   відмову у задоволенні  позову   відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників  та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини  від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини  у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст.  6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.  6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Апелянту   було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Апелянту   була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
          Керуючись ст. ст.   269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг”  залишити без задоволення.
Рішення         господарського суду Донецької         області від 05.08.2021 року   у справі №905/733/21         залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено  13.10.2021 року.
Головуюча  суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           Р.А. Гетьман