ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4272/20  Номер провадження 22-ц/814/2284/21	Головуючий у 1-й інстанції Погрібняк О.М.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року 	м.Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Кривчун Т.О., Чумак О.В.,
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на додаткове рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30 липня 2021 року, постановлене суддею Погрібняк О.М. (повний текст складено 03 серпня 2021 року),
по справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:
10.07.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом, уточнивши його заявою від 23.02.2021, про стягнення на її користь із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 21 815,35 грн. недоплаченого страхового відшкодування та із ОСОБА_2 - 41 087,17 грн. матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, передавши йому після повного відшкодування матеріальної шкоди автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 .
Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08.04.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_2 на її користь у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, кошти у розмірі 62 866,04 грн. та 840,80 грн. у повернення сплаченого судового збору.
Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП. 
Зобов`язано ОСОБА_1 після отримання від ОСОБА_2 повного відшкодування шкоди, завданої ДТП, передати ОСОБА_2 залишки автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 , який був фізично знищений в результаті ДТП. 
09.07.2021 ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, уточнивши вимоги заявою від 27.07.2021, якою просить зобов`язати ОСОБА_1 після отримання повного відшкодування шкоди, завданої ДТП, передати йому залишки автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 , який був фізично знищений в результаті ДТП, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 05.10.2006 Кременчуцьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України.
Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30.07.2021 зобов`язано ОСОБА_1 , після отримання від ОСОБА_2 повного відшкодування шкоди, завданої ДТП, передати ОСОБА_2 залишки автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 , який був фізично знищений в результаті ДТП, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобі серії НОМЕР_2 , видане 05.10.2006 Кременчуцьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Полтавській області.
Указане рішення районного суду вмотивовано положеннями ст.270 ЦПК України та висновками суду, що під час вирішення питання про передачу залишків автомобіля не вирішено питання про передачу разом з автомобілем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Позивач не погодилась із додатковим рішенням районного суду та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .
Посилаючись на положення ст.349 ЦК України доводить, що у даному випадку, автомобіль, залишки якого необхідно передати відповідачу згідно рішення суду, визнано фізично знищеним, а тому він не може передаватися як автомобіль з технічним паспортом підтверджуючим право власності на нього. При цьому, позивачка, після знищення автомобіля, є власником тільки його складових частин.
Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення безпідставно застосував п.11, замість належного п.45 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998.
Зазначає, що по справі постановлене рішення з усіх вимог позову, нею заявленого, а тому заява відповідача про ухвалення додаткового рішення є неналежним способом захисту порушеного права, яким у даному випадку мала бути заява про роз`яснення рішення суду. 
Сторони у судове засідання не з`явилися. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Із позовної заяви ОСОБА_3 убачається, що її вимоги про стягнення із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» недоплаченого страхового відшкодування та із ОСОБА_2 – матеріальної шкоди обґрунтовувалися положеннями ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою урегульовано підстави для визнання транспортного засобу фізично знищеним. При цьому, позивач, вимагаючи стягнення відшкодування вартості належного їй автомобіля на момент ДТП в сумі 141 087,17 грн., визнала необхідним передати пошкоджений автомобіль у власність відповідачу після повного відшкодування останнім шкоди./а.с.4/
Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08.04.2021 позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП кошти у розмірі 62 866,04 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.
Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП. 
Зобов`язано ОСОБА_1 після отримання від ОСОБА_2 повного відшкодування шкоди, завданої ДТП, передати ОСОБА_2 залишки автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 , який був фізично знищений в результаті ДТП./а.с.145-148/
15.07.2021 до районного суду надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, вимоги якої уточнено заявою від 27.07.2021 про зобов`язання ОСОБА_1 після отримання повного відшкодування шкоди, завданої ДТП, передати йому залишки автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 , який був фізично знищений в результаті ДТП, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 05.10.2006 Кременчуцьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України./а.с.160,184/
Задовольняючи заяву та постановляючи додаткове рішення, районний суд виходив із того, що при постановленні рішення по суті вимог позову суд не вирішив питання про передачу разом із залишками автомобіля свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу згідно до п.11 Розділу «Державна реєстрація транспортних засобів» Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, в редакції постанови від 23.12.2009 №1371.
Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до незгоди із оскаржуваним судовим рішенням та довільним тлумачення норм права на свою користь.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно роз`яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у діючій редакції ст.270 ЦПК ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. 
Відтак, додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.
Згідно статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Із матеріалів справи убачається, що по суті заявлених позивачем ОСОБА_1 вимог позову про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, постановлене рішення, яке набрало законної сили та яким встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що сталася 20.03.2020 з вини відповідача, дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП.
Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів (далі – Порядок), затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 №1388 (у редакції постанови КМУ від 23.12.2009 №1371) встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.
Враховуючи задоволені позовні вимоги про відшкодування шкоди з урахуванням вартості пошкодженого автомобіля станом до ДТП із передачею відповідачупісля повного відшкодування останнім шкоди пошкодженого транспортного засобу, який має відповідну цінність (66 709,50 грн.) та який підлягає державній перереєстрації, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про постановлення додаткового рішення про зобов`язання позивача ОСОБА_1  передати ОСОБА_2  із залишками пошкодженого автомобіля свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Доводи апеляційної скарги правильність такого висновку не спростовують, зводяться до заперечень та хибного тлумачення норм права і висновків суду.
Апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги з посиланням на положення ст.349 ЦК України, що у даному випадку автомобіль, залишки якого необхідно передати відповідачу згідно рішення суду, визнано фізично знищеним, а тому він не може передаватися як автомобіль з технічним паспортом, підтверджуючим право власності на нього. 
По-перше, судовим рішенням, до якого районний суд постановив додаткове рішення, автомобіль не визнавався фізично знищеним. 
По-друге, у разі такого визнання, позивач мала право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрат з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди, тоді як її вимоги ґрунтувалися на відшкодуванні вартості автомобіля до ДТП.
Позивач, одержавши за судовим рішенням з урахуванням страхового відшкодування у відшкодування шкоди вартість транспортного засобу до ДТП, зобов`язана передати відповідачу пошкоджений транспортний засіб із правовстановлюючим документом на нього– свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу, оскільки в такому випадку право власності позивача на транспортний засіб припиняється, а відповідач набуває таке право, як і обов`язок здійснення державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу.
Також не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення є неналежним способом захисту порушеного права, яким у даному випадку мала бути заява про роз`яснення рішення суду. Оскільки районний суд вирішив питання про передачу пошкодженого автомобіля відповідачу, така передача повинна бути здійснена разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яке є підставою володіння (користування, розпорядження) цим майном.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30 липня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 16.11.2021.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Т.О. Кривчун

                                                                               О.В. Чумак