ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2021 р.           Справа№ 910/17629/18 (910/12093/20)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Верховця  А.А.
суддів:            Гарник Л.Л. 
          Пантелієнка  В.О. 
 
за участю секретаря судового засідання Брунько А.І.
за участю представників: 
ліквідатор ТОВ "Бестом" арбітражний керуючий Демчан О.І.;
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" - Дяченко О.Л., за дов. б/н від 11.01.2021;

розглядаючи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 (повний текст складено 05.07.2021)
у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) (суддя Івченко А.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом" (03142, м. Київ, вул. Василя Стуса, буд. 35-37; ідентифікаційний код 35235769) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 88, а/с 210)
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укройлпродукт" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126/1; ідентифікаційний код 37036907)
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" (01033, м. Київ, вул. Жилянська,  буд. 9-11; ідентифікаційний код 38092323)
про визнання недійсним правочину та стягнення коштів у розмірі 2  750 000,00 грн
в межах справи № 910/17629/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом"

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укройлпродукт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі", в якому позивач просить суд визнати недійсним договір переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018 та стягнення коштів у розмірі 2  750 000,00 грн на підставі договору поставки 27/12/16БТД від 27.12.2016 в межах справи № 910/17629/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю    "Бестом".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 прийнято позовну заяву ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. про визнання недійсним правочину та стягнення коштів у розмірі 2  750 000,00 грн в межах справи № 910/17629/18 про банкрутствоТОВ   "Бестом"; позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №02-71/119 від 15.07.2021 в якій просив  відкрити апеляційне провадження; скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 по справі № 910/17629/18 (910/12093/20) повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ліквідатора ТОВ "Бестом", арбітражного керуючого Демчана О.І. задовольнити в повному обсязі; визнати недійсним договір переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018, укладений між ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі", ТОВ "Укройлпродукт" та ТОВ "Бестом". Стягнути з ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі" на користь ТОВ "Бестом" 2  750  000, 00 грн попередньої оплати за договором поставки №27/12/16 БТД від 27.12.2016.
Крім того, в апеляційній скарзі скаржник просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 р. у справі №910/17629/18 (910/12093/20), мотивуючи це тим що повний текст оскаржуваної ухвали складено 05.07.2021, яку станом на дату подання апеляційної скарги, ліквідатором ТОВ "Бестом" не отримано.
Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.07.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. передано на розгляд складу колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді - Гарник Л.Л., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 відкладено вирішення питання про відкриття, залишення без руху, повернення чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.
02.08.2021 матеріали справи № 910/17629/18 (910/12093/20) надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Матеріали справи № 910/17629/18 (910/12093/20) передано головуючому судді Верховцю А.А. 04.08.2021 після виходу з відпустки.
У зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В. у щорічній відпустці, було здійснено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021, апеляційну скаргу ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. передано на розгляд складу колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді - Гарник Л.Л., Поляков Б.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І.; відкрито апеляційне провадження; апеляційну скаргу призначено до розгляду на 14.09.2021.
25.08.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярія) від ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 року по справі №910/17629/18 (910/12093/20) без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Демчана О.І. без задоволення.
Ключовими аргументами відзиву є:
- підписання договору переведення боргу не є відмовою боржника від своїх майнових вимог. Згідно умов договору переведення боргу новий боржник та первісний боржник повністю визнають борг (погоджуються з наявністю боргу та його розміром), зазначений в пункті 2.1 Договору переведення боргу. Таким чином, договір переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018 р. укладений з дотриманням діючого законодавства України.
14.09.2021 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі" надійшли ідентичні за змістом три клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим що представник відповідача 2 - ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі" перебуває на лікарняному.
У зв`язку із перебуванням з 09.09.2021 по 17.09.2021 судді Полякова Б.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, здійснити розгляд справи у визначеному складі неможливо.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді - Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів апеляційну скаргу ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/17629/18 (910/12093/20).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 клопотання ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі" про відкладення розгляду справи задоволено; відкладено розгляд апеляційної скарги ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) до 12.10.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 виправлено описку в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 року у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) у пункті 2 її резолютивної  частини постановивши що дату судового засідання правильно читати "12.10.2021", а не "14.10.2021".
27.09.2021 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора ТОВ "Бестом" арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшло клопотання про проведення судового засідання яке призначено на 12.10.2021 по справі №910/17629/18 (910/12093/20) без участі ліквідатора ТОВ "Бестом".
В судовому засіданні 12.10.2021 ліквідатор ТОВ "Бестом" арбітражний керуючий Демчан О.І. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 по справі № 910/17629/18 (910/12093/20) повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ліквідатора ТОВ "Бестом", арбітражного керуючого Демчана О.І. задовольнити в повному обсязі; визнати недійсним договір переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018, укладений між ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі", ТОВ "Укройлпродукт" та ТОВ "Бестом". Стягнути з ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі"на користь ТОВ "Бестом" 2  750  000, 00 грн попередньої оплати за договором поставки №27/12/16 БТД від 27.12.2016.
Представник ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі" проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечувала, просила апеляційну скаргу ТОВ "Бестом" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Демчана О.І. - залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 року по справі №910/17629/18 (910/12093/20) року залишити без змін.
Представник ТОВ "Укройлпродукт"  в судове засідання 12.10.2021 не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.
12.10.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 року у справі №910/17629/18 (910/12093/20) - залишити без змін, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.
Як вбачається з матеріалів справи у провадженні Господарського суду міста Києва на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа №910/17629/18 про банкрутство ТОВ "Бестом", провадження у якій відкрито ухвалою суду від 20.02.2019 року за заявою ТОВ "Укройлпродукт". 
Постановою Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 у справі №910/17629/18 ТОВ "Бестом" визнано банкрутом, відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича  (свідоцтво № 1732 від 11.11.2015).
Відповідно до ч.1 ст.61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута. Ліквідатор вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб. Заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.
14.08.2020 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора ТОВ "Бестом" в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства про визнання недійсним договору переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018 та стягнення грошових коштів з ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі" коштів у загальному розмірі 2  750  000,00 грн за договором поставки №27/12/16БТД від 27.12.2016.
За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
За висновками суду першої інстанції, доказів того, що станом на момент укладання договору переведення боргу 01.10.2018 № 01-10/18 ТОВ "Укройлпродукт" знаходилось у скрутному майновому стані, матеріали справи не містять. Позивачем не надано доказів того, що укладення оспорюваної угоди відбулося в період критичної неплатоспроможності  боржника.
Звертаючись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, скаржник посилається на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, доводи якої фактично зводяться до наступного:
-наявні підстави для застосування ст. 20 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і визнання недійсним договору переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018, укладеного між ТОВ "Торговий дім "Житомирські ласощі" (первісний боржник), ТОВ "Укройлпродукт"(новий боржник) та ТОВ "Бестом" (кредитор), на підставі якого, замінено первісного боржника у зобов`язанні, що виникли з договору поставки №27/12/16 БТД від 27.12.2016, укладеного між первісним боржником та кредитором, оскільки укладаючи спірний правочин, ТОВ "Бестом" фактично відмовилось від власних майнових вимог; 
- оскаржуваним договором переведення боргу, фактично замінено сторону у зобов`язанні перед кредитором з діючого на неплатоспроможне підприємство, що призвело до неможливості стягнення боргу у розмірі 2  750  000,00 грн за договором поставки.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.
В ході виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Бестом», арбітражним керуючим Демчаном О.І. отримано від попереднього керівника ТОВ «Бестом» Сахно С.А. за актом приймання-передачі від 28.07.2020 установчих документів та бухгалтерської документації, крім іншого: оригінал договору поставки №27/12/16БТД від 27.12.2016, укладений між ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі» (код 38092323) та ТОВ «Бестом» (код 35235769); оригінал договору переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018, укладений між ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі» (код 38092323), ТОВ «Укройлпродукт» (код 37036907) та ТОВ «Бестом» (код 35235769).
27.12.2016 між ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі» (надалі - постачальник) та ТОВ «Бестом» (надалі - покупець) укладено договір поставки №27/12/16БТД (далі - договір поставки).
Відповідно до п. 1.1. договору поставки, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець - прийняти й оплатити товар (а саме кондитерські вироби) у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.
Згідно з п. 5.2. договору поставки, поставка товару здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту попередньої оплати.
Пунктами 5.3. та 5.4. договору поставки встановлено, що розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України. Днем здійснення платежу вважаться день, в який сума, що підлягає сплаті, поступає на розрахунковий рахунок постачальника.
Як вбачається з отриманої банківської виписки по особовому рахунку ТОВ «Бестом» № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Фортуна-Банк» (код МФО банку 300904), 30.12.2016 ТОВ «Бестом» перераховано ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі» грошові кошти у розмірі 2 750 000,00 грн у якості передплати за кондитерські вироби згідно договору постави №27/12/16БТД від 27.12.2016.
Вказаний факт також підтверджується поданою до органів ДПС податковою накладною від 30.12.2016 №541.
Відповідно до п. 6.4. договору поставки, покупець має право: вимагати від постачальника поставки якісного і конкурентоздатного товару в кількості і строк передбаченого замовленням покупця і даним договором; вимагати від постачальника належного виконання його обов`язків.
Однак, постачальник не виконав умови договору поставки та не поставив покупцеві товар (а саме кондитерські вироби), за який останнім 30.12.2016 було сплачено грошові кошти у розмірі 2 750 000,00 грн.
В подальшому, 01.10.2018 між ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі» (надалі - первісний боржник), ТОВ «Укройлпродукт» (надалі - новий боржник) та ТОВ «Бестом» (надалі - кредитор) укладено договір переведення боргу №01-10/18 (далі - договір переведення боргу).
Пунктом 1.1. договору переведення боргу встановлено, що цим договором регулюються відносини, пов`язані з заміною сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає з договору поставки №27/12/16БТД від 27.12.2016, укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі - основний договір).
Відповідно до п. 2.1. договору переведення боргу, первісний боржник переводить на нового боржника основний борг (грошове зобов`язання), що виник на підставі основного договору, та, станом на 1 жовтня 2018 року, складає 2 750 000,00 (два мільйона сімсот п`ятдесят тисяч) гривень.
Згідно п. 2.2. договору переведення боргу, новий боржник повинен оплатити кредитору загальну суму заборгованості, зазначену в п. 2.1. цього договору, протягом 10 (десяти) робочих днів після його підписання.
Однак, визнаний первісним боржником та новим боржником борг перед кредитором у загальному розмірі 2 750 000,00 грн, станом на дату подання заяви про визнання недійсним договору не був сплачений.
Станом на дату укладання договору переведення боргу, у ТОВ «Бестом» вже була наявна заборгованість перед ТОВ «Укройлпродукт» на суму 1136800,00 грн, яка підтверджена наступними рішеннями: рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 у справі № 910/9844/17 стягнуто з ТОВ «Бестом» на користь ТОВ «Укройлпродукт» суму боргу в розмірі 1000000,00 грн та 15000,00 грн судового збору; рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі № 910/20948/17 стягнуто з ТОВ «Бестом» на користь ТОВ «Укройлпродукт» 120000,00 грн та 1800,00 грн судового збору.
Вказані обставини встановлені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.02.2019, якою відкрито провадження у справі № 910/17629/18 про банкрутство ТОВ «Бестом» за заявою ТОВ «Укройлпродукт».
В подальшому, ліквідатором банкрута встановлено, що станом на дату укладання договору переведення боргу - кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «Укройлпродукт» (код 37036907) значився ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ).
Позивач зазначив, що ініціюючий кредитор у справі про банкрутство ТОВ «Бестом» є пов`язаною особою із ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ), та те що станом на дату укладання договору переведення боргу, ТОВ «Укройлпродукт» вже знаходилось у скрутному майновому стані та ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 відкрито провадження у справі № 910/18966/19 про банкрутство ТОВ «Укройлпродукт» та визнано грошові вимоги ТОВ «Фактор Нафтогаз» (код 36134497) до ТОВ «Укройлпродукт» в розмірі 17 532 204,85 грн.
Зокрема, у вищевказаній ухвалі зазначається наступне: «На підтвердження своїх посилань, звертаючись до суду про ініціювання процедури банкрутства ТОВ "Укройлпродукт" заявником подано суду копії договору поставки нафтопродуктів № 2107ФН від 21.07.2015, банківської виписки по рахунку заявника за період з 21.07.2015 по 20.10.2016, рішення Господарського суду м. Києва від 14.05.2019 у справі № 910/2471/19, наказу Господарського суду м. Києва від 05.06.2019 у справі № 910/2471/19, постанови Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження ВП№ 59513353 від 16.07.2019.
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 14.05.2019 у справі № 910/2471/19 стягнуто з ТОВ "Укройлпродукт" на користь ТОВ "Фактор Нафтогаз" заборгованість в сумі 1 500 000 грн. 00 коп. та 22 500 грн. 00 коп. судового збору.
При цьому, у наведеному рішенні судом встановлено, що банківськими виписками по рахунку позивача за період з 21.07.2015 по 20.10.2016, підтверджується здійснення позивачем передоплати за товар на загальну суму 17  506 704,85 грн. При цьому матеріали справи містять акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2015 по 12.02.2019, підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплений печатками. Відповідно до зазначеного акту звірки взаєморозрахунків, підтверджено, що станом на 12.02.2019 заборгованість відповідача перед позивачем становить 17 506 704,85 грн.
Отже, вищеописаними обставинами справи підтверджується невиконання ТОВ "Укройлпродукт" грошових зобов`язань у сумі 17 532 204 грн. 85 коп. та вжиття заходів примусового стягнення простроченої заборгованості у судовому порядку з наступним пред`явленням виконавчого документа до виконання.»
Однак, доказів того, що станом на момент укладання договору переведення боргу 01.10.2018 № 01-10/18 ТОВ "Укройлпродукт" знаходилось у скрутному майновому стані, матеріали справи не містять, а відкрито провадження у справі № 910/18966/19 про банкрутство ТОВ «Укройлпродукт» ухвалою Господарського суду міста Києва лише 05.02.2020 та ініційовано на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 910/2471/19.
Недійсними можуть бути визнані не всі без винятку правочини боржника, а саме укладені у підозрілий період і лише ті, підставність визнання недійсними яких передбачена ч. 1 та ч. 2 ст. 42 КУПБ.
Арбітражний керуючий Демчан О.І. посилається на підставу, передбачену ч. 2 ст. 42 КУзПБ, а саме: боржник відмовився від власних майнових вимог.
Угода сторін про переведення боргу регулюється  главою 47 «Поняття зобов`язання. Сторони у зобов`язанні» Цивільного Кодексу України.
Сам по собі договір про переведення боргу передбачає не що інше, як заміну боржника в зобов`язанні. При цьому ані саме зобов`язання, ані кредитор у ньому не змінюється - лише боржник. Тож з укладанням договору про переведення боргу зобов`язання в первісного боржника припиняється, а новий боржник набуває обов`язку виконати певні зобов`язання перед кредитором. Щодо видів зобов`язань, за якими є можливим переведення боргу, жодних обмежень закон не встановлює.
Переведення боргу передбачає перехід від первинного боржника до нового як обов`язків, так і відповідальності за їх невиконання. Як зазначає відповідач 1, ТОВ «Укройлпродукт» не відмовлялося від виконання своїх обов`язків по договору переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018 р. та обов`язків нового боржника по договору поставки №27/12/16БТД від 27.12.2016 року.
Доказами, які підтверджують правову та фактичну мету укладення Договору переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018 року є обставини, що 16 січня 2017 року між Стороною 1 Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» та Стороною 2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт»  було укладено договір купівлі - продажу цінних паперів №ЦБ-160117.
Відповідно до Акту приймання-передачі до Договору купівлі - продажу цінних паперів №ЦБ-160117 Сторона 1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» (Продавець) передав, а Сторона 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт»  (Покупець) прийняв цінні папери (вексель) номінальною вартістю 7 298 650,00 (сім мільйонів двісті дев`яносто вісім тисяч шістсот п`ятдесят грн. 00 коп.) гривень.
Відповідно до  ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Частиною 2  ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства  передбачено, що, правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:
1. боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;
2. боржник уклав договір із заінтересованою особою;
3. боржник уклав договір дарування.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6  статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно з ч. 2 та 3  ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до ч. 1  ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга  статі 2 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 та 2  ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 та 2  ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених  статтею 11 цього Кодексу.
Згідно  ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1  ст. 626 Цивільного кодексу України  передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно  ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1  ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 та 2  ст. 193 Господарського кодексу України  передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно  ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 Цивільного кодексу України  передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1  ст. 530 Цивільного кодексу України  передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання практики розгляду справ, пов`язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до частини 2  ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав, як боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог, тощо.
Проте, підписання договору переведення боргу не є відмовою боржника від своїх майнових вимог. З укладанням договору про переведення боргу зобов`язання в первісного боржника припиняється, а новий боржник набуває обов`язку виконати певні зобов`язання перед кредитором. Переведення боргу передбачає перехід від первинного боржника до нового як обов`язків, так і відповідальності за їх невиконання.
Доказами, які підтверджують правову та фактичну мету укладення Договору переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018 року є обставини, що 16 січня 2017 року між Стороною 1 ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі» та Стороною 2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №ЦБ-160117.
Відповідно до Акту приймання-передачі до Договору купівлі-продажу цінних паперів №ЦБ-160117 Сторона 1 ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі» (продавець) передав, а Сторона 2 ТОВ «Укройлпродукт» (покупець) прийняв цінні папери (вексель) номінальною вартістю 7  298  650,00 грн.
Станом на 30.09.2018 року ТОВ «Укройлпродукт» мало борг перед ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі» у розмірі 6 252 434,11 грн., що підтверджено актом звірки, у ТОВ «Бестом» вже була наявна заборгованість перед ТОВ «Укройлпродукт» на суму 1  136 800,00 грн.
Таким чином, у зв`язку з наявністю вищевказаного боргу у сторін ТОВ «Укройлпродукт» перед ТОВ «Торговий дім «Житомирські ласощі», а у ТОВ «Бестом» перед ТОВ «Укройлпродукт» були правові підстави для укладення Договору переведення боргу №01-10/18 від 01.10.2018 року.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що надані до матеріалів  справи докази не свідчать про відсутність у сторін при укладенні угод та договору про переведення боргу намірів створення правових наслідків, передбачених цими угодами,та те що позивачем не надано доказів того, що укладання оспорюваної угоди відбулося в період критичної неплатоспроможності боржника.
В скарзі скаржиком не наведено підстав визнання угод недійсними, передбачених цивільним та господарським законодавством.
Щодо доводу апелянта про неправильне застосування судом ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства та наявності підстав для застосування ст.20 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Судом встановлено, що на момент укладення 01.10.2018 року та подальшого виконання оспорюваного договору діяв Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення якого передбачали таку підставу відповідно до якої правочини можуть бути визнані недійсними як боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог. 
З огляду на те, що в своїй заяві ліквідатор ТОВ "Бестом" обґрунтовував підстави недійсності Договору переведення боргу і спеціальними нормами ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, і загальними нормами ЦК України, то, відповідно, суд розглядав ці підстави комплексно.
В свою чергу, жодних інших підстав для визнання договору недійсними заявником у своїй заяві не зазначено та судом не встановлено. 
Оскільки щодо боржника порушено провадження у справі про банкрутство та в подальшому визнано його банкрутом, і на день введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства боржник перебував на стадії ліквідаційної процедури, то суд першої інстанції здійснив подальший розгляд справи відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, під час прийняття оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції було застосовано положення Кодексу України з процедур банкрутства.
Відтак, посилання скаржника про порушення Господарським судом міста Києва норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі,  безпідставні та необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Зважаючи на викладене, враховуючи, що апелянтом не додано до заяви доказів того, що саме укладення договору переведення боргу від 01.10.2018 №01-10/18 призвело до неплатоспроможності боржника, та той факт що підписання договору переведення боргу не є відмовою боржника від своїх майнових вимог, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до  ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/17629/18 (910/12093/20) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку,  передбаченому ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 КзПБ.

Повний текст постанови складено 13.10.2021.

Головуючий суддя                                                            А.А. Верховець 

Судді                                                                                Л.Л. Гарник

                                                                                В.О. Пантелієнко