УХВАЛА

01 грудня 2021 року 
Київ
справа №420/2675/20
адміністративне провадження №К/9901/42493/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року 
у справі №420/2675/20
за позовом ОСОБА_1 
до Суворовського районного суду м. Одеси, голови Суворовського районного суду м. Одеси - Бузовського Віталія Володимировича, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області 
про визнання протиправними дій, бездіяльності, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ :
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №420/2675/20, предметом розгляду якої є:
- визнання дій голови Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського Віталія Володимировича щодо відрахування ОСОБА_1 зі штату Суворовського районного суду м. Одеси в період щорічної основної відпустки протиправними;
- визнання бездіяльності голови Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського Віталія Володимировича щодо невчасного ознайомлення ОСОБА_1 з наказом №8-о/с від 04 березня 2020 року «Про відрахування зі штату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 », з наказом №11-в від 04 березня 2020 року «Про скасування наказу № 9-в від 27.02.2020 року «Про продовження відпустки ОСОБА_1 », з наказом №7-о/с від 04 березня 2020 року «Про скасування наказу №6-о/с від 27 лютого 2020 року «Про відрахування зі штату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 », з наказом №12-в від 04 березня 2020 року «Про виплату компенсації ОСОБА_1 в зв`язку з відрахуванням зі штату Суворовського районного суду м. Одеси» протиправною;
- визнання бездіяльності голови Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського Віталія Володимировича щодо невчасної видачі ОСОБА_1 трудової книжки протиправною;
- визнання бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо не проведення із ОСОБА_1 розрахунків в порядку та в строки встановлені частиною 1 статті 47, 116 КЗпП України протиправною;
- визнання протиправним та скасування наказу голови Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського В.В. №8-о/с від 04 березня 2020 року «Про відрахування зі штату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 »;
- визнання протиправними та скасування наказів голови Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського В.В.:
- №11-в від 04 березня 2020 року «Про скасування наказу № 9-в від 27 лютого 2020 року «Про продовження відпустки ОСОБА_1 »,
- №7-о/с від 04 березня 2020 року «Про скасування наказу № 6-о/с від 27 лютого 2020 року «Про відрахування зі штату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 »,
- № 12-в від 04 березня 2020 року «Про виплату компенсації ОСОБА_1 в зв`язку з відрахуванням зі штату Суворовського районного суду м. Одеси»,
- №6-о/с від 27 лютого 2020 року «Про внесення змін до наказу №3-о/с від 17 лютого 2020 року «Про відрахування зі штату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 в частині зазначення, що ОСОБА_1 є відрахованим зі штату Суворовського районного суду м. Одеси 10 березня 2020 року;
- зобов`язання Суворовського районного суду м. Одеси поновити (включити) ОСОБА_1 у штат Суворовського районного суду м. Одеси з 04 березня 2020 року, шляхом винесення головою Суворовського районного суду м. Одеси відповідного наказу;
- зобов`язання Суворовського районного суду м. Одеси внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 про недійсність запису від 04 березня 2020 року про звільнення на підставі пункту 3 частини шостої статі 126 Конституції України;
- визнання протиправною відмову голови Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського В.В. у продовженні ОСОБА_1 щорічної відпустки на строк виконання державних або громадських обов`язків;
- зобов`язання Суворовського районного суду м. Одеси розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 березня 2020 року про продовження відпустки у відповідності до пункту  2 частини 2 статті 11 Закону України «Про відпустки», на період виконання дії контракту та проходження військової служби осіб офіцерського складу у ЗСУ, із збереженням заробітної плати;
- стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на користь ОСОБА_1 заборгованість із виплати середнього заробітку (суддівської винагороди) за час вимушеного прогулу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо не проведення із ОСОБА_1 розрахунків в порядку та в строки встановлені частиною 1 статті 47, 116 КЗпП України.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1  задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року - скасовано. Ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Визнано протиправними та скасовано накази голови Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського В.В.:
- № 6-о/с від 27 лютого 2020 року «Про внесення змін до наказу № 3-о/с від 17 лютого 2020 року «Про відрахування зі штату Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 »;
- №9-в від 27 лютого 2020 року «Про продовження відпустки ОСОБА_1 ».
- №7-о/с від 04 березня 2020 року «Про скасування наказу № 6-о/с від 27 лютого 2020 року «Про відрахування зі штату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 »;
- №8-о/с від 04 березня 2020 року «Про відрахування зі штату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 »;
- №11-в від 04 березня 2020 року «Про скасування наказу № 9-в від 27.02.2020 року «Про продовження відпустки ОСОБА_1 »;
- № 12-в від 04 березня 2020 року «Про виплату компенсації ОСОБА_1 в зв`язку з відрахуванням зі штату Суворовського районного суду м. Одеси».
Зобов`язано Суворовський районний суд м. Одеси внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , зазначивши вірну дату відрахування його зі штату суду - 18 лютого 2020 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доводи касаційної скарги викладені у спосіб, який унеможливлює встановити по якій саме підставі оскаржується судові рішення в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Скаржник підставою касаційного оскарження, зокрема, зазначає пункт 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, вказуючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування загальних норм Кодексу законів про працю України та ЗУ «Про відпустки» відносно судді у випадку відсутності норм в спеціальному законі (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»), що регулюють питання відрахування зі штату суду з урахуванням періоду перебування судді у відпустці та на лікарняному, продовження відпустки судді на термін лікарняного та продовження відпустки судді на час виконання державних обов`язків за контрактом про проходження військової служби в ЗСУ, продовження відпустки на період тимчасової непрацездатності судді, звільненого з посади, які спеціальним актом - ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» не врегульовані.
Верховний Суд наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та яку, на думку скаржника, судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. 
Підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.
Всупереч вищенаведеного, скаржником не зазначено конкретну норму права, яку застосовано судами попередніх інстанцій неправильно та щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, а також не обґрунтовано, як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною 2   статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України   до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених   статтею 330 цього Кодексу   застосовуються положення   статті 169 цього Кодексу.
Таким чином, відповідно до частин 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме: надання до суду уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги), в якій привести зазначені скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень у відповідність вимогам КАС України.
Керуючись статтями 248, 330, 332 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №420/2675/20 за позовом ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси, голови Суворовського районного суду м. Одеси - Бузовського Віталія Володимировича, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.
Надати скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали в частині наведення підстав, на яких подається касаційна скарга, визначених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду