ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6561/21 Справа № 204/8787/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю. 
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року
по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, -

ВСТАНОВИЛА:
В січні 2021 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання.
В обґрунтування заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» зазначає, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та видано відповідні виконавчі листи. Згідно договору № GL3N217214 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 29.04.2020 року право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року (укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 ) перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт». Згідно договору № GL3N217214 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 12.05.2020 року право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». В той же час, оригінали вказаних виконавчих листів у заявника відсутні та на даний час не виконані.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, виданих по заочному рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року у цивільній справі №204/8787/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Замінено стягувача з - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні.
Видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» дублікати виконавчих листів виданих по заочному рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року у цивільній справі № 204/8787/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - для подальшого виконання.
Визнано причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» строк для пред`явлення до виконання дублікатів виконавчих листів, виданих по заочному рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року у цивільній справі № 204/8787/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” заборгованість за Кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року в сумі 66013,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 527646,31 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 39108,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 312593,12 грн.; заборгованість за процентами - 19950,22 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 159462,11 грн.; пеня - 2954,97 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 23619,08 грн.; штрафи - 4000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 31972,00 грн.; стягнення в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” судовий збір в сумі 3441 грн. 00 коп. - протягом року з дати набрання законної сили даною ухвалою суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2021 року скасувати в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Дніпрофінансгруп” про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви в оскаржуваній частині відмовити, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Дніпрофінансгруп” на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2021 року винесену по справі № 204/8787/13-ц залишити без змін.
Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2021 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року у цивільній справі №204/8787/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” заборгованість за Кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року в сумі 66013,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 527646,31 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 39108,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 312593,12 грн.; заборгованість за процентами - 19950,22 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 159462,11 грн.; пеня - 2954,97 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 23619,08 грн.; штрафи - 4000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 31972,00 грн.; стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Надра” судовий збір в сумі 3441 грн. 00 коп.. та видано відповідні виконавчі листи.
29 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» укладено договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (а.с. 83-84).
12 травня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
Тому, заявник просив замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Так само частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Таким чином, заміна кредитора відбувається й поза межами виконавчого провадження, зокрема у разі відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Тому, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Враховуючи зазначене, та обставина, що виконавче провадження ще не відкривалось, не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач, а тому не замінивши такого стягувана, немає особи, яка в силу закону може просити про видачу виконавчого листа та про відкриття провадження по справі.
На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що право вимоги у вищевказаній справі перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
Так, відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно же з ч. 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Законом чи укладеним між первісним стягувачем і ОСОБА_1 кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року, а також договором поруки № 1083-Н/2 від 18.06.2007 року (укладеним з ОСОБА_2 ), не встановлено, що кредитор (стягувач) у зобов`язаннях, що між ними виникли, не може бути замінений іншою особою, а доказів зворотного суду першої інстанції не надано.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Зокрема, відповідно до договорів від 29 квітня 2020 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» № GL3N217214 про відступлення прав вимоги та від 12 травня 2020 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, вчинені у такій самій формі, що і правочини, на підставі якого виникло зобов`язання (кредитний договір № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року та договір поруки № 1083-Н/2 від 18.06.2007 року).
Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви і заміни стягувача з - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні.
Заявник вказав, що зазначені вище виконавчі листи втрачені Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», у зв`язку з чим він просив видати їх дублікати і поновити строк для пред`явлення їх до виконання.
Відповідно до відповіді Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04.03.2021 року № 325 у відділі перебувало виконавче провадження № 51643224 щодо примусового виконання виконавчого листа № 204/8787/13-ц від 22.06.2015 виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року в сумі 66013,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 527646,31 грн. Відповідно до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 14.07.2016 року вказане виконавче провадження було відкрито, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження. 24.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та направлено на адресу стягувача з оригіналом виконавчого документу. Станом на 04.03.2021 року виконавчий документ до відділу не надходив та не перебуває.
Таким чином, виконавчі листи вважаються такими, що втрачені, виконавчий лист фактично не виконаний і стягнення за ним не відбувається.
Крім того, у зв`язку з втратою виконавчого листа у справі № 204/8787/13 пропущений й встановлений Законом строк звернення їх до виконання.
Відповідно же до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Аналогічні положення мають ч. ч. 4, 8 ст. 10 ЦПК України, згідно яких суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.
Так, Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя, зокрема у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, у п. 40 зазначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.
Також, Європейським судом з прав людини було постановлене «пілотне» рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (YuriyNikolayevichIvanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04, де Суд зазначає, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.
Окрім того, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» по заочному рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року у цивільній справі №204/8787/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - для подальшого їх виконання.
Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення. 
       Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова