УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 677/1047/17
Провадження № 22-ц/4820/1653/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        представника позивачки         ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 2 вересня 2021 року про залишення позову без розгляду,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.
ОСОБА_2 зазначила, що їй на праві власності належить Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Власницею іншої Ѕ частки домоволодіння є ОСОБА_4 . Між сторонами виникають суперечки з приводу порядку користування житловим будинком, у зв`язку з чим позивачка змушена вимагати виділення її частки у спільному майні.
За таких обставин ОСОБА_2 просила суд:
здійснити виділ частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, розділивши домоволодіння по АДРЕСА_1 , на два окремих домоволодіння;
визнати за нею право власності на частину домоволодіння, що складається з: житлового будинку «А-3» площею 97,6 кв.м, мансарди «а» площею 66,2 кв.м, тамбуру «а-1» площею 3,6 кв.м, котельні «Г» площею 13,6 кв.м, трансформаторної «Д» площею 21,3 кв.м, каплиці «Е» площею 41,6 кв.м, - загальною площею 243,9 кв.м;
визнати за ОСОБА_4 право власності на частину домоволодіння, що складається з: літньої кухні з прибудовою «Б» загальною площею 57,8 кв.м, площею забудови 11,5 кв.м, бані «В» загальною площею 32,8 кв.м;
припинити право спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Процесуальні дії суду першої інстанції

У зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, суд першої інстанції ухвалою від 13 лютого 2020 року залучив до участі у справі її правонаступника – ОСОБА_3 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 2 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Роз`яснено позивачу, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з такими самими позовними вимогами.
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2017 року, у виді арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , та заборони відповідачу ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження Ѕ частки вказаного будинку, передачу її в оренду та користування третім особам, до набрання законної сили рішенням у справі, скасовано.
Суд виходив з того, що ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, повторно, 28 жовтня 2020 року, 15 квітня та 2 вересня 2021 року, не з`явилася в судове засідання та не зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, а поважність причини повторної неявки позивачки не має правового значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду. Оскільки позов ОСОБА_2 залишено без розгляду, то вжиті судом заходи забезпечення цього позову слід скасувати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачка та її представник не з`явилися в судове засідання з поважних причин, а тому підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 не подав відзив на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів щодо неправильності ухвали суду в частині скасування заходу забезпечення позову, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині судове рішення не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року (далі – ЦПК України), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Ухвалою суду першої інстанції від 26 липня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 
ОСОБА_2 брала участь у судовому процесі через свого представника, адвоката Сподаренка О.М., повноваження якого підтверджувалися довіреністю від 13 липня 2017 року, посвідченою приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицою Л.М. (реєстраційний номер 947). Строк довіреності закінчився 13 липня 2020 року.
Суд першої інстанції в іншому складі ухвалою від 5 вересня 2019 року прийняв справу до свого провадження та визначив порядок її розгляду у загальному позовному провадженні.
Ухвалою від 8 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.
Справа призначалася до судового розгляду на 28 жовтня 2020 року, 15 квітня та 2 вересня 2021 року.
ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судових засідань, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 170, 180-181, 187). При цьому судові повістки про виклик ОСОБА_2 до суду на 28 жовтня 2020 року та 2 вересня 2021 року були вручені їй особисто більше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка про виклик ОСОБА_2 у судове засідання на 15 квітня 2021 року повернулася до суду з відміткою у поштовому повідомленні від 10 лютого 2021 року про відсутність позивачки за адресою місця проживання.
У названі дні ОСОБА_2 не з`явилася до суду.
Адвокат Сподаренко О.М., повноваження якого за довіреністю від 13 липня 2017 року закінчилися, звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі, погіршенням епідемічної ситуації в регіоні через поширення коронавірусної інфекції (COVID-19) і перебуванням у відпустці (а.с. 173, 184, 190).

Застосовані норми та джерела права

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
До основних засад (принципів) цивільного судочинства, зокрема, віднесено: розумність строків розгляду справи судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами  (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;  сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;  з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;  подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;  надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;  виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;  виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Статтею 128 ЦПК України визначено порядок повідомлення учасників справи про судове засідання. Зокрема, суд викликає учасників справи у судове засідання, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішенні від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що з метою своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи позивач (заявник), який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, зобов`язаний з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо його явка визнана судом обов`язковою.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з`явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений ?...? ЦПК. У разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, належним чином і в установленому порядку повідомленої про дату судового засідання, питання про можливість судового розгляду вирішується з урахуванням вимог ?...? ЦПК .
Неявка позивача (заявника) або його представника, за відсутності заяви про розгляд справи без їх участі, унеможливлює вирішення спору по суті.
Залишення позову без розгляду – це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та відсутні перешкоди для такого розгляду.
При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Саме таку правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд (у тому числі в постанові від 7 серпня 2020 року у справі №405/8125/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була в установленому порядку повідомлена про дату, час і місце судових засідань, які відбулися 28 жовтня 2020 року, 15 квітня та 2 вересня 2021 року.
Наразі, в указані дати ні ОСОБА_2 , ні її представник, повторно не з`явилися в судове засідання та завчасно не подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції правомірно відхилив клопотання адвоката Сподаренка О.М. (повноваження якого як представника позивачки не були підтверджені на час прийняття судом оскаржуваної ухвали) про відкладення розгляду справи та залишив позов ОСОБА_2 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для залишення позову ОСОБА_2 без розгляду не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах чинного законодавства.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, внаслідок чого підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 2 вересня 2021 року про залишення позову без розгляду – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2021 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Вознюк Р.В.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 54