ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року                                                                 м. Херсон

справа: 658/2729/21
провадження: 22-ц/819/1835/21 

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого                Приходько Л.А. (суддя доповідач)
суддів:                Базіль Л.В.,
                       Орловської Н.В.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
боржник - Приватне акціонерне товариство «Каховський завод електрозварювального устаткування»

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Карнауха Володимира Вікторовича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 серпня 2021 року у складі головуючого судді Лященко В.В., 

встановив:

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Карнаух Володимир Вікторович, звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» (далі ПАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування») нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні.
Ухвалою судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 серпня 2021 року у видачі судового наказу відмовлено. 
Ухвала мотивована тим, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, а саме заявником не надано суду доказів на підтвердження відомостей про безспірність заявлених до стягнення сум, оскільки ОСОБА_1 до заяви додана копія довідки про розрахунок заробітної плати з інформацією про розмір загальної заборгованості по заробітній платі, яка видана станом на 16 серпня 2021 року, а не на день подачі заяви до суду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду адвокат Карнаух В.В., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скарга мотивована тим, що суд необґрунтовано відмовив у видачі судового наказу з підстав невідповідності заяви вимогам ст. 163 ЦПК України. На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 додано до заяви довідку № 18/900 від 16 серпня 2021 року, в якій боржник зазначає суму заборгованості по заробітній платі, яка існує перед заявником із розшифровкою сум богу за кожен місяць, яка на думку заявника є безспірним доказом існування боргу по заробітній платі. Пункт 4 частини 3 статті 163 ЦПК України не містить норм щодо дати документу, яка нібито повинна бути датована саме тим днем, коли заявник звертається до суду із заявою про видачу судового наказу.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, відповідно до вимог частини 2 статті 369 ЦПК України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.
Для підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги ОСОБА_1 до заяви про видачу судового наказу додала: копію трудової книжки, витяг з наказу №35/к від 19 лютого 1992 року, копію наказу №139К-тр від 31 травня 2021 року, а також довідку №18/900 від 16 серпня 2021 року видану ПАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» про розмір заборгованості по заробітній платі. 
Статтею 163 ЦПК України встановлено форму та зміст заяви про видачу судового наказу. Зокрема, відповідно до підпунктів 4-5 частини 2 цієї статті у заяві повинні бути зазначені: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (частина 3 статті 163 ЦПК України).
Тобто із аналізу положень пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України вбачається, що вказаною нормою права передбачено, що до заяви про видачу судового наказу можуть бути подані
документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Звернувшись із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 послалась на те, що з 19 лютого 1992 року по 31 травня 2021 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування». 31 травня 2021 року при звільненні з ПАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» їй не було виплачено заробітну плату у розмірі 22310,00грн., що підтверджується довідкою №18/900 від 16 серпня 2021 року.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 до заяви про видачу судового наказу додана копія довідки про розрахунок заробітної плати з інформацією про розмір загальної заборгованості по заробітній платі, яка видана станом на 16 серпня 2021 року, а не на день подачі заяви до суду, пославшись на пункт 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього кодексу, зазначивши, що заявником не надано суду доказів на підтвердження відомостей про безспірність заявлених до стягнення сум. 
Проте з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки з наданих позивачем доказів дійсно вбачається наявність спору між учасниками справи з приводу нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні. 
Подана заява ОСОБА_1 свідчить про виникнення (порушення) права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Заявник зазначив свої вимоги і обставини, на яких вони ґрунтуються, додав документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.
За правилом статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Карнауха Володимира Вікторовича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 серпня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       
Головуючий                                                                          Л.А. Приходько

Судді:                                                                                 Л.В. Базіль 

                                                                               Н.В. Орловська