Справа № 297/1726/20

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
28 жовтня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 

головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.,
за участі секретаря: Микуляк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2021 року, головуючий суддя Михайлишин В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Великобийганська сільська рада про усунення перешкод у праві користування майном, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Великобийганська сільська рада, про усунення перешкод у праві користування майном, шляхом демонтування бетонної огорожі, яка розміщена на земельній ділянці позивачки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2120482000:10:002:0223, та ліквідування трьох дерев (горіха, груши, берези), які знаходяться на земельній ділянці відповідачки за адресою АДРЕСА_1 , на відстані 1,5 м від зовнішніх стін будівель та споруд. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, а саме: 3000 гривень за отримання правничої допомоги та 840,80 гривень за сплату судового збору.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 

          Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак надали заяви про відкладення розгляду справи. Справа відкладалась неодноразово. 
       Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
Явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.
     Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
З аналізу даної норми слідує, що позивач - це особа, на захист суб`єктивних прав і охоронюваних інтересів якої порушено цивільний процес, а відповідач – це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому, саме позивач визначає до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.
Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист ( ч.1 ст. 12 , ч.1 ст. 20 ЦК України,ч.1 ст. 12 , ч.3 ст. 13 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).
Пред`являючи даний позов, ОСОБА_1 в якості відповідача зазначила ОСОБА_2 .
В той же час дані позовні вимоги також безпосередньо впливають на права та інтереси ОСОБА_3 , яка є власником 1/2 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка у даній справі повинна бути співвідповідачем. 
За загальним правилом ч.1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження- до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача.
Як вірно вказав суд першої інстанції, належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. 
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, а лише за клопотанням позивача - стаття 51 ЦПК України.
Як вбачається із долученої копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2004 року, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування, зареєстрованого за № 1-4649 від 20.08.2004 року по 1/2 частці (а.с. 78). 

При цьому, позивачем не було заявлено клопотання про залучення до справи співвідповідача  ОСОБА_3 , яка є власником 1/2 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові ВП ВС від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
З урахуванням вищенаведеного правового регулювання та правового висновку ВП ВС, апеляційний суд вважає вірною вказівку суду першої інстанції на те, що позовні вимоги заявлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повний текст постанови суду складено 4 листопада 2021 року.

Головуючий 

Судді