Ухвала
Іменем України 
25 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 725/6228/20
провадження № 51- 5017 ск 21 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 (  ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованина, громадянина Республіки Молдови, уродженця м. Орхей, Республіки Молдова, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 червня 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 8 вересня 2021 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 червня 2021 року ОСОБА_4 засудженоза ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексуУкраїни (далі– КК) до покаранняу видіпозбавлення воліна строк4 роки. На підставі ст. 71 КК частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2020 рокуі остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Постановлено строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, а саме з 15 листопада 2020 року. В строк покарання йому зараховано строк затримання у кримінальному провадженні, у якому його було засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2020 року за ч. 2 ст.185 КК, а саме з 24 грудня 2019 року по 3 березня 2020 року.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 8 вересня 2021 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено беззмін.
 
ОСОБА_4 визнано винуватимв тому, що він15 листопада 2020 року близько 11:00, переслідуючи умисний корисливий мотив направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи упевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверей транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «Саddy» р.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, що був припаркований на вул. Гакмана, 9 у м. Чернівці, заволодів рюкзаком чорного кольору вартістю 935,75 грн, гаманцем вартістю 3250,80 грн, в якому знаходились грошові кошти 2190 грн та 30 доларів США (що, згідно з курсом НБУ станом на 15 листопада 2020 року становило 845,88 грн), після чого пішов з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Однак згодом був виявлений та затриманий потерпілим ОСОБА_6 .
 
Вимогикасаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду зі скаргою, в якій ставить  питання про перегляд у касаційному поряду судових рішень щодо нього з підстави невідповідності призначеногосудом покаранняступеню тяжкостівчиненого кримінальногоправопорушення таособі обвинуваченогочерез суворість, просить судові рішення в частині призначеного йому покарання змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК. Вважає за необхідне скаргу розглянути з його участю.
 
На обґрунтуваннясвоїх доводівзасуджений ускарзі зазначаєпро те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано визнання ним своєї винуватості, щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, повне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого, те, що він публічно вибачився перед потерпілим, позитивна характеристика за місцем проживання, стан його здоров`я. 
 
МотивиСуду
Висновки судупро доведеністьвинуватості  ОСОБА_4 таправильність кваліфікаціїйого дій укасаційній скарзізасудженим неоскаржуються. 
 
Доводи у скарзі засудженого щодо невідповідності призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, необхідності призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК, на думку Суду, є необґрунтованими на таких підставах.
 
Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. 
 
Згідно з ч. 1 ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині.
 
Як убачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_4 покарання врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, визнання вини, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання. 
Разом з цим судом також враховано:
?ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК належить до категорії тяжких злочинів;
? дані про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, судимість за які не погашена, офіційно не був працевлаштований, перебував на обліку у лікаря нарколога.
 
З урахуванням вищезазначених обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки, тобто у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією даної статті.
 
У суді апеляційної інстанції кримінальне провадження переглядалось за апеляційною скаргою засудженого та в його інтересах захисника ОСОБА_8 . Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції належним чином перевірив й спростував доводи апеляційної скарги сторони захисту, які аналогічні доводам касаційної скарги, про що зазначив в ухвалі відповідні мотиви.
 
Так, захисник та засуджений в апеляційній скарзі не погоджувалися з вироком суду першої інстанції у зв`язку з призначенням обвинуваченому суворого покарання, просили призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК.
 
Як убачається з ухвали, суд апеляційної інстанції, визнавши необґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту, дійшов висновку про відсутність законних підстав для призначення  ОСОБА_4 покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, що йому інкримінується, або переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті.
 
Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що апелянтами в скарзі не було наведено таких обставин, які окрім того, щоб пом`якшували покарання обвинуваченого, ще й істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому, суд апеляційної інстанції не встановив законних підстав для застосування до  ОСОБА_4  положень ст.69 КК 
 
Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК з огляду на наступне.
 
Зі змісту ст. 69 КК вбачається, що для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК, окрім наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд враховує дані про особу засудженого.
 
Як встановлено судами попередніх інстанцій, при призначенні ОСОБА_4 покарання було враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, визнання вини, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
 
Водночас були враховані судами попередніх інстанцій ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений законом до тяжких злочинів, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, судимість за які не погашена, офіційно не працював, перебував на обліку у лікаря нарколога.
 
З урахуванням наведеного, а саме у зв`язку з відсутністю підстав, які істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також даних про особу засудженого, який, будучи неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став, знову вчинив корисливий тяжкий злочин, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК.
 
Доводи касаційної скарги засудженого про те, що судами не враховані такі  підстави для застосування до нього положень ст. 69 КК, як повне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого, те, що він публічно вибачився перед потерпілим, позитивна характеристика за місцем проживання, стан його здоров`я, у цілому не спростовують правильності висновків судів першої й апеляційної інстанцій у частині призначеного ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки, оскільки таке покарання за своїм розміром є ближчим до мінімального, передбаченого санкцією вказаної статті КК.
 
На думку Суду, вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду є обґрунтованими і вмотивованими. Будь-яких іншихобґрунтованих доводівщодо порушень, допущених судамипершої таапеляційної інстанцій, у касаційнійскарзі ненаведено. 
 
Таким чином, обґрунтування касаційноїскарги немістить доводів, які викликаютьнеобхідність перевіркиїх за матеріаламикримінального провадження, а зкасаційної скаргита наданихкопій судовихрішень убачається, що підставдля задоволенняскарги немає.
 
Прохання у скарзі засудженого про розгляд касаційної скарги з його участю, може бути вирішено судом касаційної інстанції у разі прийняття рішення про відкриття касаційного провадження за скаргою, однак Суд не знайшов підстав для відкриття провадження за касаційною скаргою у цьому провадженні. 
 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
 
У відкриттікасаційного провадженняза касаційноюскаргою засудженого  ОСОБА_4 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 червня 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 8 вересня 2021 року відмовити.
 
Ухвала оскарженнюне підлягає. 
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                   ОСОБА_3