УХВАЛА
Іменем України
05 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 197/199/16-ц
провадження № 61-15712ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року в справі за позовом акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Пактум» про визнання недійсним кредитного договору, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2016 року акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - АТ «ВТБ Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до АТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним кредитного договору та стягнення моральної шкоди.
У березні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Пактум» (далі - ТОВ «Колекторське агентство Пактум») звернулося до суду з заявою про залучення ТОВ «Колекторське агентство Пактум» як правонаступник позивача за первісним позовом до участі у справі.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 
2021 року відмовлено в задоволенні заяви АТ «ВТБ Банк» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Відмовлено у задоволенні заяви представникаОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про залишення первісного позову без розгляду.
Залучено ТОВ «Колекторське агентство Пактум» до участі у справі, як позивач за позовом АТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Не погоджуючись з указаним судовим рішенням представник   ОСОБА_1  - 
ОСОБА_2 , оскаржив його в апеляційному порядку в частині залучення як правонаступника позивача за первісним позовом.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року апеляційну скаргу представникаОСОБА_1 - ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року - без змін.
20 вересня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року в частині залучення ТОВ «Колекторське агентство Пактум» до участі у справі як позивача.
До касаційної скарги додано клопотання  ОСОБА_1 та його представника 
ОСОБА_2  про звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
За змістом частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. 
Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Виходячи з положень чинного законодавства України, заміна осіб у цивільних зобов`язаннях за волевиявленням сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії судового процесу.
У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи і заміна її новим кредитором у справі, що проводиться відповідно до статті 55 ЦПК України.
У відповідності до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що 26 грудня 2017 року укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №151217нв між ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» та ТОВ «Колекторське агентство Пактум» відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором від 22 січня 2013 року №R53100383810В, що був укладений між АТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку про задоволення заяви.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року в частині залучення як правонаступника позивача за позовом акціонерного товариства 
«ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Пактум» про визнання недійсним кредитного договору, стягнення моральної шкоди, відмовити. 
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     В. М. Коротун
С. Ю. Бурлаков
М. Є. Червинська