Постанова                
Іменем України       
 
20 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 569/7197/20
 
провадження № 61-7178св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Театральний»,
третя особа - ОСОБА_2 ,
представник позивача - адвокат Остапов Роман Олегович,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапов Роман Олегович, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області 
від 01 грудня 2020 року у складі судді Галінської В. В. та постанову Рівненського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Хилевича С. В., Шимківа С. С., 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Театральний» (далі - ОК ЖБК «Театральний») про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору та зобов`язання виконати умови договору.
Позовну заяву мотивовано тим, що 02 грудня 2015 року між нею та ОК ЖБК «Театральний» укладений договір про сплату пайових внесків АДРЕСА_2, 
за умовами якого відповідач зобов`язується організувати будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 
за рахунок пайових внесків учасника та пайових внесків інших асоційованих членів ОК ЖБК «Театральний», здати його в експлуатацію, передати 
у власність учаснику приміщення у вказаному об`єкті будівництва.
Зазначала, що відповідач зобов`язався організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити завершення будівельних робіт в IV кварталі 2018 року, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації відповідач зобов`язався оформити у І-II кварталі 2019 року.
Вказувала, що вона умови договору виконала у повному обсязі та сплатила на рахунок ОК ЖБК «Театральний» 20 845,60 дол. США, що еквівалентно 
503 792,08 грн. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, будинок в експлуатацію здав із запізненням, штрафні санкції 
не сплатив, приміщення, а саме квартиру 
АДРЕСА_2 , у власність їй 
не передав. 
10 лютого 2020 року вона зверталася до ОК ЖБК «Театральний» з листом 
щодо належного виконання взятих обов`язків та видачі відповідних документів для оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 , однак, станом на день звернення до суду ОК ЖБК «Театральний» ні відповіді на лист, ні документів, зазначених у пункті 6.1 договору від 02 грудня 2015 року про сплату пайових внесків АДРЕСА_2, не надав.
Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просила суд:
- зобов`язати ОК ЖБК «Театральний» передати їй у власність квартиру АДРЕСА_2 ; 
- стягнути з ОК ЖБК «Театральний» штраф у розмірі 5 000,00 грн за неналежне виконання своїх зобов`язань та пеню у розмірі 4 382 990,40 грн.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 
2020 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня  2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не виконала 
в повному обсязі взяті на себе зобов`язання за двома договорами 
від 02 грудня 2015 року про сплату пайових внесків АДРЕСА_2, тому заявлені нею позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
Оскільки ОСОБА_1 не дотрималася порядку та строків сплати пайових внесків, передбачених договорами, тому у ОК ЖБК «Театральний» не настала відповідальність, передбачена пунктами 7.4.2 договорів АДРЕСА_2 про сплату пайових внесків зі сплати штрафів та пені.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 
2020 року залишено без змін.
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що місцевий суд обґрунтовано взяв до уваги вартість квартири в розмірі 40 845,60 дол. США, що на момент укладення договору за комерційним курсом еквівалентно 
980 294,40 грн, оскільки вона відповідає реальним ринковим цінам та підтверджується умовами уточненого договору, зворотнього позивач не довела. Вимог про визнання умов уточненого договору недійсними ОСОБА_1 не заявляла.
Щодо довідки № 28/12 про сплату ОСОБА_1 100 % вартості квартири, то місцевий суд дав належну оцінку цьому доказу та правильно зазначив, що вона не є платіжним документом. Крім того, вона не є належним 
і допустимим доказом, оскільки видана без дотримання умов договору, 
а саме до завершення будівництва і обміру спірної квартири та визначення остаточної вартості. ОСОБА_1 не дотрималася умов договору АДРЕСА_2 про сплату пайових внесків (зокрема уточнених), не сплатила повну вартість пайових внесків, отже місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що її позовні вимоги щодо стягнення штрафу та пені за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань є безпідставними.
З тих же підстав безпідставною є вимога ОСОБА_1 про передачу їй відповідачем спірної квартири.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2021 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапов Р. О., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.
У липні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року справу призначено 
до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що сторонами договору було узгоджено та підписано договір від 02 грудня 2015 року АДРЕСА_2 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Театральний» із ціною договору 20 845,60 дол. США, що еквівалентно 503 792,08 грн, про що вказано у пункті 3.2. додатка № 3 до договору. Будь-які інші умови договору та/або зміна ціни із нею узгоджено не було. Таким чином, вважає, що договір з ціною 40 845,60 дол. США, що еквівалентно 980 294,40 грн слід сприймати як проект договору, який так 
і не набув чинності у зв`язку зі зміною його умов.
Зазначає, що суди попередніх інстанцій необґрунтовано зазначили, що договір з ціною 40 845,60 дол. США, що еквівалентно 980 294,40 грн, 
є уточненим стосовно договору з ціною 20 845,60 дол. США, що еквівалентно 503 792,08 грн. При цьому відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували цей факт.
Зазначає, що згідно з підпунктом 7.4.2 договору відповідач зобов`язувався організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити завершення будівельних робіт в IV кварталі 2018 року, а декларацію про готовність об`єкта до експлуатації зобов`язувався оформити у І-ІІ кварталі 2019 року, 
і цей факт відповідач не оспорював, тоді як за умовами аналогічного пункту проекту договору відповідач зобов`язувався організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити завершення будівельних робіт в II кварталі 2017 року.
Крім того, згідно з пунктом 3.7 додатка № 3 до договору передбачено, що для оплати пайових внесків учасник особисто звертається до кооперативу за рахунком, а рахунок на оплату першого пайового внеску надається учаснику одночасно з підписанням цього договору. В розділі 13 договору як платіжні реквізити відповідача вказаний р/р № НОМЕР_1 
в ПАТ «Альфа-банк» м. Києва, МФО 300346. Саме за цими платіжними реквізитами вона здійснювала перерахунок першого пайового внеску, що підтверджується платіжним дорученням від 03 грудня 2015 року 
№ 79125. За цими ж реквізитами було здійснено перерахунок і решти пайових внесків, що підтверджується квитанціями від 11 квітня 2017 року 
№ ПН1371 та від 12 квітня 2017 року № ПН2511. Факт оплати згідно 
з вказаними платіжними документами підтверджено також доказами, які надав до суду першої інстанції відповідач. В той же час у проекті договору вказано зовсім інші платіжні реквізити відповідача, а саме р/р 
№ НОМЕР_2 в ПАТ «А-Банк» м. Рівне, МФО 307770. На час надходження коштів відповідач не заявляв заперечень проти такого виконання зобов`язань та кошти не повернув, що свідчить про те, що пайові внески сплачувалися за правильними реквізитами, тобто тими, що передбачені у договорі, а не в проекті договору.
Таким чином всі наведені обставини в сукупності вказують на те, 
що саме договір від 02 грудня 2015 року про сплату пайових внесків АДРЕСА_2 
у ОК «ЖБК «Театральний» із ціною договору20 845,60 дол. США, що еквівалентно 503 792,08 грн, є чинним договором, укладеним між нею та відповідачем.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
У липні 2021 року ОК ЖБК «Театральний» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому касаційну скаргу просить залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
19 жовтня 2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Фабрика Рівненчанка» (далі - ТОВ «Фабрика Рівненчанка») як забудовником та ОК ЖБК «Театральний» як інвестором укладений договір № 19-01 про забудову земельної ділянки із залученням житлово-будівельного кооперативу (а.с. 85).
Згідно з пунктом 3.3 договору № 19-01 кооперативу на праві власності належать майнові права на всі квартири та інші нежитлові приміщення 
в об`єкті будівництва (окрім нежитлових приміщень, що переходять 
у власність товариства).
02 грудня 2015 року між ОК ЖБК «Театральний» та ОСОБА_1 укладений договір АДРЕСА_2 про сплату нею пайових внесків у сумі 20 000,00 дол. США та 845,60 дол. США до 01 грудня 2019 року, що еквівалентно 503 792,08 грн (а.с. 6-15).
Крім того, 02 грудня 2015 року між ОК ЖБК «Театральний» та ОСОБА_1 укладено ще один договір АДРЕСА_2 про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «Театральний», яким змінено та уточнено пункт 3 та додаток № 1 (а.с. 90).
Згідно з пунктом 3.1 договору, вартість будівництва одного квадратного метра приміщення становить 540,00 дол. США, що на дату укладення цього договору за комерційним курсом еквівалентно 12 960,00 грн.
Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 договору вартість приміщення становить 
40 845,60 дол. США, що на момент укладення договору за комерційним курсом еквівалентно 980 294,40 грн. Сума, що складає остаточну вартість приміщення та підлягає сплаті учасником кооперативу, визначається відповідно до фактичної загальної площі приміщення, яка буде встановлена замірювачем за результатами обмірів приміщення.
Порядок сплати внесків обумовлено додатком № 1 до договору АДРЕСА_2 про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «Театральний» від 02 грудня 2015 року.
У цьому додатку визначено, що учасник сплачує пайовий внесок на розрахунковий рахунок ЖБК в національній валюті України - гривні, згідно 
з комерційним курсом на день здійснення оплати, в такому порядку: 
02 грудня 2015 року - укладення договору про сплату пайових внесків 
у сумі 20 000,00 дол. США, що еквівалентно 480 000,00 грн, 02 березня 
2016 року - (свайне поле, розвертки), завершення першого поверху (перекриття) - 10 000,00 дол. США та на момент завершення будівництва 
10 845,60 дол. США.
У підпунктах 7.4.2 та 8.2.1 договорів визначено, що кооператив зобов`язується організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити завершення будівельних робіт в четвертому кварталі 2018 року, при умові дотримання учасником порядку та строків сплати пайових внесків. У випадку порушення кооперативом строку визначеного, підпунктом 7.4.2 договору, кооператив зобов`язується сплатити учаснику неустойку у формі штрафу, що складає 1 000,00 грн за кожний повний календарний місяць такого затримання.
Фактом виконання зобов`язання кооперативом перед учасником 
є складення акта виконання сторонами обов`язків за цим договором, 
в якому зазначається приміщення, щодо якого виконані обов`язки (пункт 5.1 договорів).
У пунктах 5.2 цих договорів зазначено, що акт виконання сторонами обов`язків за цим договором підписують сторони та/або їх уповноважені представники. Підписи представників сторін - юридичних осіб скріплюються печатками таких юридичних осіб.
Пунктами 5.4 передбачено, що з моменту складення сторонами письмового акта виконання сторонами обов`язків за цим договором, обов`язок кооперативу щодо предмета договору та учасника щодо предмета договору вважається виконаним.
ОСОБА_1 на виконання умов договору АДРЕСА_2 на рахунок ЖБК сплатила 503 792,08 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03 грудня 2015 року № 79125 та квитанціями від 11 квітня 2017 року № ПН1371 та 
від 12 квітня 2017 року № ПН2511.
28 грудня 2018 року ОК ЖБК «Театральний» видано ОСОБА_1 довідку № 28/12 про сплату нею 100 % вартості квартири АДРЕСА_2 в сумі 503 792,08 грн, яка еквівалентна 20 845,60 дол. США.
22 травня 2020 року між ОК ЖБК «Театральний» та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення
від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапов Р. О., підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов 
та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК Українивизначено, що сторони є вільними 
в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору 
з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони 
в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частинами першою та другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Судом встановлено, що 02 грудня 2015 року між ОК ЖБК «Театральний» 
та ОСОБА_1 укладений договір АДРЕСА_2 про сплату нею пайових внесків 
у сумі 20 000,00 дол. США та 845,60 дол. США до 01 грудня 2019 року, що еквівалентно 503 792,08 грн (а.с. 5-6).
Крім того, 02 грудня 2015 року між ОК ЖБК «Театральний» та ОСОБА_1 також укладено договір АДРЕСА_2 про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «Театральний», яким змінено та уточнено пункт 3 та додаток № 1 (а.с. 90).
Згідно з пунктом 3.1 договору вартість будівництва одного квадратного метра приміщення становить 540,00 дол. США, що на дату складення цього договору за комерційним курсом еквівалентно 12 960,00 грн.
Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 цього договору вартість приміщення становить 40 845,60 дол. США, що на момент укладення договору за комерційним курсом еквівалентно 980 294,40 грн. Сума, що складає остаточну вартість приміщення та підлягає сплаті учасником кооперативу, визначається відповідно до фактичної загальної площі приміщення, яка буде встановлена замірювачем за результатами обмірів приміщення.
Порядок сплати внесків обумовлено додатком № 1 до договору АДРЕСА_2 про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «Театральний» від 02 грудня 2015 року.
У цьому додатку визначено, що учасник сплачує пайовий внесок на розрахунковий рахунок ЖБК в національній валюті України - гривні, згідно 
з комерційним курсом на день здійснення оплати, в такому порядку: 
02 грудня 2015 року - укладення договору про сплату пайових внесків 
у сумі 20 000,00 дол. США, що еквівалентно 480 000,00 грн, 02 березня 
2016 року - (свайне поле, розвертки), завершення першого поверху (перекриття) - 10 000,00 дол. США, та на момент завершення будівництва 
10 845,60 дол. США.
Відповідно до довідки ОК ЖБК «Театральний» від 28 грудня 2018 року 
№ 28/12 ОСОБА_1 сплатила 100 % вартості квартири АДРЕСА_2 в сумі 
503 792,08 грн, яка еквівалентна 20 845,60 дол. США.
У пунктах 4.1 договорів про сплату пайових внесків АДРЕСА_2 від 02 грудня 
2015 року зазначено, одностороннє розірвання цього договору може здійснюватися кооперативом у випадку порушення учасником строку, визначеного у графіку платежів (додаток № 1 до цього договору) та/або 
у розділі 3 цього договору більш ніж на 10 календарних днів та/або порушення учасником заборони щодо перепланування приміщення, в тому числі і одноразового, у порядку, встановленому пунктом 11.5 цього договору. Одностороннє розірвання цього договору у цьому випадку може здійснюватися кооперативом протягом всього строку дії договору.
Згідно з підпунктами 4.2.3 відмова від приміщення здійснюється шляхом розірвання цього договору. Розірвання цього договору оформлюється сторонами письмово.
У випадку відмови учасника від приміщення грошові кошти, отримані від нього, повертаються кооперативом за умови, що учасник або кооператив знайде іншу особу, яка має намір вступити до кооперативута сплачувати пайові внески до кооперативу за приміщення (підпункт 4.2.4 вказаних договорів).
Одностороннє розірвання договору може здійснюватися кооперативом при невиконанні учасником умов, встановлених у пункті 4.1 цього договору, 
у порядку, встановленому пунктом 11.5 цього договору, за змови сплати кооперативом кооперативом збитків, розмір яких визначений пунктом 8.2.1 цього договору. Одностороннє розірвання цього договору може здійснюватися кооперативом до моменту прийняття об`єкта будівництва до експлуатації (пункт 4.3 договорів).
Пунктами 5.11 цих договорів передбачено, що для припинення дії цього договору в односторонньому порядку за умов, передбачених пунктом 11.4 цього договору, кооператив зобов`язується надіслати учаснику письмове повідомлення про припинення дії цього договору не менше ніж за десять календарних днів до припинення в порядку, передбаченому пунктом 9.1 цього договору. Договір вважається припиненим на наступний день після спливу 10 (десяти) календарних днів з дня відправлення письмового повідомлення учаснику в порядку, визначеному цим договором. У випадку, коли учасник змінив своє місцезнаходження (в тому числі поштову адресу та/або адресу проживання, які визначені розділом 13 цього договору) і не повідомив про це кооператив в порядку, визначеному пунктом 9.2 цього договору, та/або з будь-яких інших причин не отримав письмове повідомлення кооперативу, кооператив має право вважати цей договір таким, що припинив свою дію з моменту отримання повідомлення про неможливість вручення учаснику письмового повідомлення у зв`язку із вибуттям, непроживанням, відмовою від отримання, закінчення строків зберігання повідомлення у відділенні зв`язку тощо.
Обидва договори є чинними, жоден не анульований за домовленістю між ними.
Суд першої інстанції, вказаного не врахував, та посилаючись на те, що позивач не виконала в повному обсязі взяті на себе зобов`язання за двома договорами від 02 грудня 2015 року про сплату пайових внесків АДРЕСА_2, 
не встановив, чи припинені (розірвані) договори про сплату пайових внесків АДРЕСА_2 від 02 грудня 2015 року, укладені між ОСОБА_1 та ОК ЖБК «Театральний», відповідно до умов вказаних договорів, чи можливе розпорядження квартирою 
АДРЕСА_2 , без виконання пунктів 4.1, 4.2.3, 4.2.4, 4.3, 11.5 цих договорів, дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Крім того, 22 травня 2020 року між ОК ЖБК «Театральний» та 
ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .
Заявлені позивачем вимоги про передачу їй у власність квартири 
АДРЕСА_2 ,безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_2 .
Отже, такі вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача з іншою особою - ОК ЖБК «Театральний», за наявності особи, яка в такій ситуації має бути залучена відповідачем, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути 
не можуть.
Проте ОСОБА_2 не був залучений до участі у справі як відповідач.
У цій справі залучення належного відповідача до участі у справі має принципове значення, оскільки це пов`язано також і з обранням належних та ефективних способів захисту прав, на захист яких заявлено позовні вимоги. Обраний спосіб захисту прав особи, яка наполягає на застосуванні судового захисту її цивільного права та інтересу, має відповідати характеру та природі спірних правовідносин.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку, мав можливість усунути недоліки неповноти судового розгляду, допущені судом першої інстанції, проте зазначеного не зробив, у зв`язку з чим оскаржуване рішення апеляційного суду не може вважатись законним 
і обґрунтованим.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбаченихпунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції не має процесуальної можливості під час розгляду справи в касаційному порядку встановлювати нові або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, усунути вказані недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду неможливо, у зв`язку із чим справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Щодо розподілу судових витрат
Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028сво18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо касаційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення або змінює судові рішення повністю або частково (стаття 412 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (стаття 411 ЦПК України) або постановлено будь яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 412 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення
у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапов Роман Олегович, задовольнити.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 
2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 01 квітня 
2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                               І. А. Воробйова

                                                                                                            Г. В. Коломієць

                                                                                                            Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк