УХВАЛА
25 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 140/1404/21
адміністративне провадження № К/9901/38138/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому просила:
—визнати протиправним та скасувати пункт 10 рішення про відмову неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця за контрактом старшого сержанта ОСОБА_5 у призначенні одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання комісії  з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03 грудня 2020 року № 157; 
— зобов`язати вирішити питання щодо призначення та виплати неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги пропорційно, у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2019 року, з врахуванням, що того, що подані всі документи відповідно до Порядку, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2021, позов задоволено повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 скасовано в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рівними частинами одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року.
Ухвалити у названій частині постанову, якою зобов`язано Міністерство оборони України:
- прийняти рішення, яким призначити одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року рівними частинами неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 в інтересах яких діє ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );
- надіслати зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу, визначеному з урахуванням наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014,   для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року рівними частинами неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 : ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).
У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
22.10.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій скаржник просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.   
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.
У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а розгляд справи має виняткове значення для особи, яка подає касаційну скаргу.
Предметом спору у даній справі є оскарження дій Міністерства оборони України щодо не призначення особі одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки ним не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Колегія суддів також не може взяти до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки твердження скаржника про те, що справа становить виняткове значення для нього не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів. А тому посилання скаржника на існування обставин визначених пп. «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України має загальний характер та притаманне кожній аналогічній справі, тому таке твердження не може бути враховане судом касаційної інстанції..
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не викладені належним чином передбачені частиною п`ятою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Таким чином, касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Л.В. Тацій