КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            
справа №367/7445/16-ц                                                               головуючий у суді І інстанції: Линник В.Я.
провадження №22-ц/824/13076/2021                                         головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
19 жовтня 2021 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді:                                              Сушко Л.П.,  
суддів:                                                           Гаращенка Д.Р., Сліпченка О.І.,
секретар судового засідання:                                  Спеней О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 червня 2021 року про закриття провадження в частині зустрічного позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим договору,
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2016 року ОСОБА_2 пред`явив позов до ОСОБА_1  про стягнення грошових коштів за договором позики, у якому просив стягнути з останнього на свою користь кошти, а саме: 11 649849 грн. 20 коп. основного боргу за договором позики від 01.10.2013 року; 5 140726 грн. 95 коп. відсотків за користування грошовими коштами; 7190629 грн. 46 коп. пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання.
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання припиненим договору.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 червня 2021 року закрито провадження у справі за  зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим договору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що звертаючись до суду із зустрічним позовом ставиться вимога про визнання припиненими попередніх договорів купівлі-продажу квартири, внаслідок виконання проведеного належним чином та визнання неправомірними дії щодо нарахування трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, пені, штрафу та інших платежів за попередніми договорами купівлі-продажу квартири. Зазначає, що у його позові та позові ОСОБА_2 ставляться вимоги про припинення зобов`язань за одними й тими ж правочинами.   
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Інші учасники справи відзивів на апеляційні скарги, у встановлений апеляційним судом строк, не подали. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції керувався п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, і обґрунтовував свої висновки тим, що відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати припиненими його зобов`язання за рядом попередніх договорів та визнати неправомірними дії позивача щодо нарахування трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, пені, штрафу та інших платежів за попередніми договорами. Тож заявлені у зустрічному позові вимоги за своєю природою є вимогами про встановлення юридичних фактів, підставами для обґрунтування звернення з позовом у спорі щодо права на отримання коштів чи речей, що не підлягають окремому розгляду в порядку позовного провадження в судах (цивільних, господарських чи то адміністративних). Таким чином, оскільки заявлені у зустрічному позові вимоги не можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено, вони не підлягають окремому розгляду в порядку позовного провадження в судах.
Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону. 
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Встановлено, що предметом позову ОСОБА_2 є стягнення грошових коштів.
Також встановлено, що предметом зустрічного позову ОСОБА_1  є визнання припиненими попередніх договорів купівлі-продажу квартири, внаслідок виконання проведеного належним чином та визнання неправомірними дії щодо нарахування трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, пені, штрафу та інших платежів за попередніми договорами купівлі-продажу квартири. 
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження справі за зустрічним позовом, оскільки вимоги зустрічного позову ОСОБА_1   виникають з одних правовідносин, і задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. 
Крім того, обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, їх взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем, задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Відтак, апеляційний суд вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного, зокрема, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відтак, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження за зустрічною позовною заявою та не вірно застосував положення п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд, 
 
                                                     ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 червня 2021 року скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «20» жовтня 2021 року.
 
Головуючий суддя	Л.П. Сушко      	
Судді	Д.Р. Гаращенко      	
 	О.І. Сліпченко