УХВАЛА

29 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 640/5996/20
адміністративне провадження № К/9901/39720/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №640/5996/20 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 16.07.2020 первинний позов Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 2743727,15грн залишив без розгляду.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021,    зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Частково визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.01.2017 №0000391306 на суму 2338590грн, в іншій частині на суму 170,00грн - податкове повідомлення-рішення залишено без змін; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.01.2017 №0000381306. У задоволенні іншої частини вимог зустрічного позову відмовлено.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у м. Києві, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України вп`яте 29.10.2021 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та недотримання норм процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №640/5996/20 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. 
Також, як вбачається зі змісту поданої відповідачем касаційної скарги, останнім, у зв`язку з пропуском процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень порушено питання про його поновлення.
Верховний Суд ухвалою від 09.11.2021 подану Головним управлінням ДПС у м. Києві, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України касаційну скаргу залишив без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - ненадання  документа, що підтверджує сплату судового збору. Цією ж ухвалою суд визначив заявнику строк на усунення виявлених судом недоліків тривалістю у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.
Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 13.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, на адресу суду 25.11.2021 надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги щодо надання платіжного документа. Вказане клопотання мотивовано неможливістю своєчасного виконання вимог ухвали, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, у зв`язку з обмеженим бюджетним фінансуванням та недостатністю на рахунку відповідача грошових коштів необхідних для сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі. На підтвердження вищенаведених обставин скаржником до поданої заяви долучено копії виписки по рахунках від 21.10.2021 та службової записки від 04.02.2021 щодо необхідності сплатити судовий збір.
Надаючи оцінку доводам викладеним у вказаному клопотанні, Суд зазначає наступне.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).
Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя. 
Статтею 330 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документа про сплату судового збору.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VІ «Про судовий збір». 
Згідно з положеннями Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.
Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору. 
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Статтею 330 КАС України   передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.
Таким чином, виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.
Це стосується і заявників, які маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору. 
Отже, неналежне фінансування податкового органу не може слугувати підставою для продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків касаційної скарги, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.
Обставини пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень є виключно проблемою органу державної влади і не звільняють орган податкової служби від обов`язку своєчасної сплати судового збору та надання платіжного документа. 
Крім того, Головним управлінням ДПС у м. Києві, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України не надано суду жодних які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, зокрема з моменту виникнення права на касаційне оскарження,    спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору саме у справі №640/5996/20 фінансування з Державного бюджету України.
Проблеми пов`язані з організацією розподілу бюджетною установою грошових коштів не може бути самостійною підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору встановленого законом, а тому клопотання Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України    про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у даній справі задоволенню не підлягає.
Верховний Суд також зазначає, що у скаржника було достатньо часу для сплати судового збору та надання платіжного доручення, а тому вищенаведені у клопотанні обставини не можуть бути підставою для систематичного продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали, на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Враховуючи викладене, Головним управлінням ДПС у м. Києві, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України не виконано вимоги ухвали щодо надання документа про сплату судового збору, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -
у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України   про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №640/5996/20.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №640/5996/20 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                          І.Я. Олендер
                                                                                                                         І.А. Гончарова 
                                                                                                                         Р.Ф. Ханова