Номер провадження: 22-ц/813/9337/21 
Номер справи місцевого суду: 518/320/21
Головуючий у першій інстанції Алексєєва О. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Гірняк Л.А.,
                               Цюри Т.В.,
       
       розглянувши у порядку письмового провадження, у відсутність учасників справи,  апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 20 травня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

                                        встановив:
       
16.03.2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), яке є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості в сумі 50 933,91 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 17.12.2010 року ОСОБА_1 було підписано заяву № б/н, згідно якої відповідач отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач при підписанні Анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту і його зміну за рішенням та ініціативою банку.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.02.2021 року має заборгованість 68732,15 грн., з яких:
- 50933,91 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 
-17798,24 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625.
Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 50 933,91 грн. 

Заочним рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 20 травня 2021 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування заочного  рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 20 травня 2021 року, та постановлення нового, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 18.10.2021 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).
Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 18.10.2021 року.

Також слід зазначити, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 14.07.2021 року (а.с.99-101), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, належним чином отримав представник АТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_1  що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с. 102-105). 

У зв`язку з викладеними обставинами, а також враховуючи що в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Крім того, з врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам. 

Слід зазначити, що суддя колегії суддів Цюра Т.В. в період з 05 по 24 серпня 2021 року та з 29 серпня по 17 вересня 2021 року, а також доповідач по даній справі суддя Сегеда С.М. в період з 11 жовтня по 13 жовтня 2021 року перебували у відпустці. 
З урахуванням святкових і вихідних днів та після проведення підготовчих дій, розгляд справи відбувся 18.10.2021 року. 

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив із того, що згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 переплатила кредитну заборгованість на суму 9 696,45 грн., а тому підстав для стягнення з неї суми тіла кредиту немає.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку.
У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 17.02.2021 року становить 68732,15 з яких:
-50933,91 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 
-17798,24 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.
Вказаний розрахунок зроблений за період з 26.09.2014 р. по 17.02.2021 р.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний  стороною (сторонами).

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Звертаючись до суду з цим позовом, АТ КБ «ПриватБанк», на підтвердження своїх позовних вимог надав до суду розрахунок заборгованості (а.с. 5-14), виписку за договором б/н станом на 19.02.2021 року (а.с. 15-20), довідку про зміну умов кредитування (а.с. 21-22), копію Анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 17.12.2010 року (а.с. 23-24), копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 25-48). 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що із розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку чітко прослідковується, що відповідачка користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, розраховувалася в торговельній мережі.

Разом з тим, в апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» також погоджується з тим, що фактично ОСОБА_1 сплатила кредитну заборгованість в сумі, яка перевищує ту суму грошових коштів, яка нею отримана на кредитну картку. 
Однак, в апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що у зв`язку з пропуском строку погашення кредитної заборгованості, у ОСОБА_1 утворилась заборгованість по тілу кредиту у сумі 50933,91 грн., які вона має погасити.
З цього приводу колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для стягнення вказаної суми грошових коштів у суду немає, з огляду на наступні обставини.
Так, Умови та правила надання банківських послуг, копію яких надав банк суду, не містить підпису позичальника, а тому не можуть вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг.
Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк»» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17.12.2010 р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (16.03.2021 р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, то суд обґрунтовано не взяв їх до уваги, як доказ правомірності позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про те, що відсутність підпису відповідача в Умовах та правилах надання банківських послуг, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, а також, що заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступних підстав.
Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» не містить жодного посилання на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що затверджені наказом 06 березня 2010 року № СП-2010-255, а загальне зазначення у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть свідчити про той факт, що саме ці Умови та правила надавались відповідачу, що саме ці Умови та правила мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-заяву, оскільки позивачем не надано до суду підписані Умови та Правила.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що оскільки у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не оспорювалося відповідачем укладання, чи не укладання кредитного договору, то вказані обставини на його думку свідчать про згоду відповідача з усіма умовами цього договору.

Однак, зазначені доводи заявника апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним, як оспорюваного правочину, не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Таких правових позицій дотримувався Верховний Суд України у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017 року, яка була також підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 342/180/17 від 03.07.2019 року, провадження № 14-131цс19.

З огляду на викладені обставини, у суду відсутні правові підстави для стягнення іншої заборгованості ніж за тілом кредиту. Проте, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 сплачено кредитної заборгованості більше ніж отримано грошових коштів на кредитну картку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду, не виявлено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.
Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною, то дана постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення. 
Заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 20 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

               Л.А. Гірняк 

       Т.В. Цюра