У х в а л а  
 
25 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 265/8138/19
провадження № 61-6472ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                 Мартєва С. Ю.,
 
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», споживчого кооперативу «Террасний-плюс», ОСОБА_2 , комунального підприємства «Міське управління капітального будівництва», треті особи: Маріупольська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення перешкод у володінні власністю шляхом перенесення газопроводу; за зустрічним позовом споживчого кооперативу «Террасний-плюс» до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти договір сервітуту на обслуговування надземного газопроводу,
 
В с т а н о в и в:
 
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»), споживчого кооперативу «Террасний-плюс» (далі - СК «Террасний-плюс»), ОСОБА_2 , комунального підприємства «Міське управління капітального будівництва» (далі - КП «Міське управління капітального будівництва»), треті особи: Маріупольська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив усунути перешкоди йому, як власнику земельної ділянки по АДРЕСА_1 , шляхом перенесення газопроводу.
 
СК «Террасний-плюс» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому  просив  зобов`язати  останнього  укласти  з ним договір сервітуту на обслуговування наземного газопроводу по АДРЕСА_1 з його реєстрацією відповідно до закону.
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, в задоволенні позову                ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову СК «Террасний-плюс» відмовлено.
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду                             м. Маріуполя Донецької області від 02 березня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 13 квітня 2021 року. 
 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 березня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду                       від 13 квітня 2021 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Малиновського районного суду  м. Одеси.
 
01 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання в якому просить вжити заходи забезпечення позову в цій справі до закінчення касаційного розгляду. 
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V ЦПК України «Касаційне провадження».
 
Європейський суд з прав людини вказує, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (§ 23, 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову на стадії перегляду справи в суді касаційної інстанції, оскільки касаційний розгляд виключає дії, пов`язані із встановленням обставин справи та їх доказуванням, тоді як важливим елементом забезпечення позову є процес доказування. 
 
Тому в задоволенні клопотання ОСОБА_1 необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
У х в а л и в:
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», споживчого кооперативу «Террасний-плюс», ОСОБА_2 , комунального підприємства «Міське управління капітального будівництва», треті особи: Маріупольська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення перешкод у володінні власністю шляхом перенесення газопроводу; за зустрічним позовом споживчого кооперативу «Террасний-плюс» до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти договір сервітуту на обслуговування надземного газопроводу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді: 	В. М. Ігнатенко                                                 С. О. Карпенко   С. Ю. Мартєв