УХВАЛА

11 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  917/322/21 

Верховний Суд у складі  колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Гадяцької міської ради  (далі - Міськрада)
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2021, ухвалену за наслідками перегляду ухвали господарського суду Полтавської області від 29.03.2021 у справі
за позовом  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )
до: Міськради;
міського комунального підприємства "Комунсервіс"
про стягнення 1   908   000, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:
Міськрада 16.09.2021 (згідно з відміткою на конверті) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2021, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 29.03.2021 (про повернення позовної заяви) зі справи №917/322/21 залишити в силі.
За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги касаційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Харківської області від 10.03.2021, зокрема: клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відхилено; позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 28   620,00 грн.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.03.2021 позовну заяву Товариства та додані до неї документи повернуті заявнику на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс). 
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що копія ухвали від 10.03.2021 про залишення позовної заяви без руху була надіслана судом за вказаною позивачем адресою, проте була повернута поштовим відділенням у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, що свідчить про належне повідомлення позивача про залишення його позову без руху. 
Оскаржуваною в касаційному порядку постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу господарського суду Полтавської області від 29.03.2021 скасовано, а справу №917/322/21 передано на розгляд до  суду першої інстанції. 
Вказана постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що, оскільки ухвала суду не була отримана позивачем та 19.03.2021 повернулась до господарського суду Полтавської області з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання", то з урахуванням приписів частини шостої статті 242 ГПК України, якими передбачено випадки вручення судового рішення, дійшов висновку, що судом першої інстанції при поверненні позовної заяви не було дотримано вимог статті 42 ГПК України, чим порушено право позивача    знати про зміст судового рішення та на його одержання.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду апеляційної інстанції, Міськрада звернулася з касаційною скаргою, в якій посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права та дійшов помилкового висновку про необхідність скасування ухвали господарського суду Полтавської області від 29.03.2021 про повернення позовної заяви.
Проте Суд дійшов висновку, що твердження Міськради, викладені у касаційній скарзі, не є безумовною підставою для скасування судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права, оскільки їх застосування чітко передбачено процесуальним законом.
Частиною четвертою статті 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частини шостої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня їх надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
За приписами частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Аналіз вказаної норми ГПК України дозволяє дійти висновку, що повернення поштового повідомлення з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не свідчить, зокрема, про відмову сторони від одержання судового рішення чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду та не може  бути належним доказом інформування учасника справи щодо стану судового провадження.
Близькі за змістом правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 по справі №   752/11896/17-ц та від 10.04.2019 у справі №   461/10610/13-ц.
З огляду на викладене Суд касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного господарського суду щодо відсутності належного доказу про отримання позивачем ухвали про залишення його заяви без руху, оскільки згідно з наведеними приписами статті 242 ГПК України повернення поштового відправлення до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не може бути належним доказом інформування сторони про стан розгляду справи, оскільки не свідчить, зокрема, про відмову сторони від одержання судового рішення чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.
З урахуванням викладеного правильне застосування апеляційним господарським судом і господарським судом першої інстанції норм ГПК України під час ухвалення оскаржуваних рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.
За змістом частини другої статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міськради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у цій справі, оскільки правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 234, 243, 293 ГПК України, Верховний Суд 

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Гадяцької міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 зі справи №   917/322/21. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                          І. Булгакова

Суддя                                                                                          Б. Львов 

Суддя                                                                                          В. Селіваненко