ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 420/4106/20
адміністративне провадження № К/9901/14846/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О.,  Загороднюка А.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року (головуючий суддя - Бойко О.Я.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021року (головуючий суддя - Бітов А.І., судді: Ступакова І.Г., Лук`янчук О.В.) у справі № 420/4106/20 за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» про застосування заходів реагування,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
У травні 2020 року Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі - Головне управління ДСНС в Одеській області, позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» (далі - КП «ЖКС «Фонтанський», відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до КП «ЖКС «Фонтанський», ЄДРПОУ: 35302819, юридична адреса: 65044, Одеська область, м. Одеса, Французький бульвар, будинок   12, корпус А у вигляді часткового зупинення експлуатації будівлі гуртожитку КП «ЖКС «Фонтанський», за адресою: 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академічна, 3 шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій будівлі гуртожитку від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 110 від 17 лютого 2020 року за номерами 1- 7, 9- 22, 24- 33.
Позов обґрунтований тим, що за наслідками проведення позапланової перевірки КП «ЖКС «Фонтанський» посадовою особою Головного управління ДСНС в Одеській області виявлено ряд порушень вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки щодо експлуатації будівлі гуртожитку КП «ЖКС «Фонтанський», за адресою: 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академічна, 3. Зокрема порушення, зазначені в акті перевірки під номерами 1- 7, 9- 22, 24- 33 є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей у разі подальшої експлуатації будівлі гуртожитку.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року, позов задоволено частково.
Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до КП «ЖКС «Фонтанський», ЄДРПОУ: 35302819, юридична адреса: 65044, Одеська область, м.   Одеса, Французький бульвар, будинок 12, корпус А у вигляді часткового зупинення експлуатації будівлі гуртожитку КП «ЖКС «Фонтанський» за адресою: 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академічна, 3 шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій приміщення загального користування (приміщення кухні, коридори, проходи в І, ІІ, ІІІ парадних, технічні приміщення, у т.ч. підвали, насосної) у будівлі гуртожитку КП «ЖКС «Фонтанський» від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 110 від 17 лютого 2020 року за номерами 1- 7, 9- 22, 24- 33. У решті позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що виявлені у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю суб`єктів господарювання, що зафіксовані у названому акті перевірки в їх сукупності можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, оскільки можуть призвести до займання та розповсюдження вогню, що в свою чергу ставить під загрозу життя людей. На час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, надано не було. 
Отже, виявлення за наслідками перевірки об`єкта порушень, як створюють загрозу життю та здоров`ю людей, є підставою для застосування заходів реагування у вигляді у вигляді часткового зупинення експлуатації будівлі гуртожитку КП "ЖКС "Фонтанський" шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій приміщення загального користування (приміщення кухні, коридори, проходи в І, ІІ, ІІІ парадних, технічні приміщення, у тому числі підвали, насосної) в будівлі гуртожитку КП "ЖКС «Фонтанський» від джерел електропостачання.
Суди попередніх інстанцій визнали необґрунтованими доводи відповідача про те, що у сферу його управління не входить усунення вказаних у акті перевірки порушень, оскільки КП ЖКС «Фонтанський» не експлуатує зазначений гуртожиток, а «об`єктом суб`єкта господарювання» можна вважати будівлю, споруду, приміщення, де безпосередньо знаходяться працівники відповідного суб`єкта господарювання. Суди зазначили, що КП ЖКС «Фонтанський» займається управлянням спільним майном співвласників гуртожитку та, відповідно, має пряме відношення до усунення встановлених правопорушень.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги, її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи
Не погодившись з указаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021року, а справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. 
У якості підстав касаційного оскарження скаржник зазначив, що має право на касаційне оскарження судових рішень у даній справі, оскільки: 1) відсутні висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо забезпечення пожежної безпеки, які складаються між Управляючою організацією та співвласниками багатоквартирного будинку; 2)   відсутні висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо зобов`язання Управляючої організації усувати порушення правил пожежної безпеки, які не є предметом договору з управління багатоквартирного будинку; 3) відсутні висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права щодо припинення експлуатації житлових будівель; 4) суди першої та апеляційної інстанцій не застосували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 820/4971/16, на який посилався КП ЖКС «Фонтанський».
Також скаржник уважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій: 1) застосовано Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який не регулює спірні правовідносини; 2) не застосовано пункт 1 частини першої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»; 3) не застосовано статті 5, 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; 4) застосовано статтю 1, частину п`яту статті 4, частину сьому статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» усупереч абзацу 2 статті 2 цього Закону; 5) застосовано статтю 70 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), яка не передбачає можливості відключення житлового будинку; 6) помилково застосовано частину третю статті 55 КЦЗ України; 7) не застосовано частину шосту статті 55 КЦЗ України; 8) суди першої та апеляційної інстанцій обмежились лише висновками, викладеними в акті перевірки від 17 лютого 2020 року № 110, та безпідставно не взяли до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 820/4971/16; 9) суди першої та апеляційної інстанцій прийняли рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, а саме співвласників багатоквартирного будинку за адресою: 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академічна, 3. 
На додаток скаржник відзначив і те, що позивач не надав на виконання вимог ухвали суду першої інстанції докази щодо наявності порушень, викладених у пунктах 1-7,9-15, 17-21 акта перевірки від 17 лютого 2020 року № 110.
За наведених вище мотивів скаржник уважає, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи, у зв`язку із чим підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою від 17 червня 2021 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. 
Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а судові рішення у справі № 420/4106/20 без змін, оскільки вважає, що КП ЖКС «Фонтанський» має безпосереднє відношення до усунення виявлених перевіркою порушень правил пожежної безпеки. При цьому відповідач наголошує на тому, що порушення, викладені в акті перевірки від 17 лютого 2020 року № 110, стосуються виключно приміщень загального користування гуртожитку, за які відповідає відповідач, як управитель будинку, а перевірка житлових кімнат не проводилась взагалі. На переконання відповідача, до усунення відповідачем більшості виявлених порушень подальша експлуатація приміщень загального користування гуртожитку несе потенційну небезпеку життю та здоров`ю людей, які там проживають.
Ухвалою від 01 листопада 2021 року Верховний Суд провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Установлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи
11-17 лютого 2020 року відповідно до вимог КЦЗ України, наказу Головного управління ДСНС в Одеській області № 420 від 11 грудня 2019 року «Про проведення позапланової перевірки» та на підставі посвідчення на проведення перевірки № 157 від 11 лютого 2020 року головним інспектором відділу нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Одеського міського управління ГУ ДСНС України в Одеській області майором служби цивільного захисту Кононенком Є.І. здійснено позапланову перевірку КП ЖКС «Фонтанський», який розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Академічна, будинок 3, під час якої перевірено: будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт № 110 від 17 лютого 2020 року.
В акті перевірки зафіксовані порушення відповідачем приписів КЦЗ України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1417 від 30 грудня 2014 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (далі - ППБУ), та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, і техногенної безпеки, а саме:
1. КЦЗ України ст. 55 глави 13 розділ ІІІ п.2.23, 2.37 гл. 2 ППБУ - влаштовано (побудовано) у будинку кладові приміщенні, балконні приміщення, комори, житлові кімнати по поверхах у І, ІІ, та ІІІ парадних та на 2-му поверсі у III парадній облаштована квартира № 325, у І парадній на 6-му поверсі влаштовано житлову кімнату, у II парадній на 7-му поверсі закритий вихід на евакуаційних шляхи чим перешкоджає вільній евакуації мешканців будинку уразі виникнення пожеж аварій тощо;
2. КЦЗ України ст. 55 глави 13 розділ ІІІ п.2.37 ППБУ - допускається встановлення меблі та речі в 1-й парадній у коридорах загального користування на 2-му поверсі, на 3-му, у ІІ-й парадній на 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 поверхах , у III -й парадній на 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 поверхах що перешкоджає вільній та безперешкодній евакуації мешканців будинку у разі пожежі.
3. Розділ ІІІ п.2,37 ППБУ - допускається закривання, загромадження та закладання дверей мешканцями будинку на поверхах житлового будинку до виходів на не задимлювальну зону з 1 по 9 поверх між ІІ-Ї та 1-ї парадної;
4. КЦЗ України ст. 55 розділ ІІІ п.2.37 ППБУ - на шляхах евакуації до сходової клітини (коридорах загального користування) у І, II та III парадній по поверхах допускається встановлення мешканцями будинку перешкоджаючих додаткових дверей що замкненні на врізні замки чим перешкоджає вільній евакуації мешканців будинку та своєчасної ліквідації пожежі у разі її виникнення працівниками ДСНС;
5. КЦЗ України ст. 55 глави 13 розділ ІІІ підп.2.31 п.2. ППБУ - коридори, проходи та інші шляхи евакуації приміщень будівлі не забезпечено евакуаційним освітленням відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва", ДБН В.2.5-23-2010 "Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення" та Правил улаштування електроустановок;
6. Розділ V п.п. 1.1, 1.4 глави 1 ППБУ - система внутрішнього протипожежного водопостачання будинку знаходиться у непрацездатному стані;
7. КЦЗ України ст. ст. 20, 55 Розділ V п.2.2 ППБУ - пожежні кран-комплекти не укомплектовані згідно норм належності (рукавами, стволами, полугайками);
8. Розділ V п.2.2 підпункт 9 ППБУ - на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку відсутні вказані після літерного індексу "ПК" порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів;
9. Розділ V п. 1.4 ППБУ п. Ж.8.1.2.3 ДБН В.2.5 - 56:2014; пп.3.7.9 п.3.7 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального від 17 травня 2005 року № 76 - не проводиться гідравлічні і пневматичні випробування трубопроводів установки водяного пожежогасіння;
10. Розділ V п.2.3 4 ППБУ - не проводиться щомісячна перевірка пожежних нососів з записом в журналі;
11. КЦЗ України ст. 20 Розділ V п.2.2, п.2.3 ППБУ - не забезпечено роботу насосів внутрішнього протипожежного водопостачання з основного електропостачання на резервне.
12. КЦЗ України ст. ст. 20, 55 Розділ V п.2.3 ППБУ - у приміщенні насосної не вивішена загальна схема протипожежного водопостачання та схема обв`язки насосів. На кожній засувці і пожежному насосі-підвищувачі повинна бути інформація про їх призначення. Порядок увімкнення насосів- підвищувачів визначається інструкцією;
13. Розділ V п.2.3 4 ППБУ - біля входу в приміщення насосної не розміщено напис (табло) "Пожежна насосна станція" з освітленням у ночі;
14. Розділ ІІІ п. 2.23, 2.37 гл. 2 ППБУ - мешканцями будинку допускається експлуатація технічних приміщень та приміщень підвалу не за призначенням.
15. КЦЗ України ст. 55 глави 13; Розділ ІV п.1.20 ППБУ - не проведено заміру опору ізоляції електромережі та електроустаткування у будинку;
16. КЦЗ України ст. 55 глави 13; Розділ ІV п.1.6 ППБУ - з`єднання жил проводів освітлювальної та основної мережі у 1-й, ІІ-й та ІІІ-й парадних та у розподільчих коробках розташованих у побутових приміщеннях та приміщеннях загального користування будинку, виконані в скрутку;
17. КЦЗ України ст. 55 глави 13; розділ IV п.1.21 ППБУ; розділ 9.1, 9,3. ДСТУ Б В.2.5-38:2008 - не надано (не представлено) експлуатаційну документація щодо захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також виконання її перевірки відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд";
18. КЦЗ України ст. 55 глави 13; розділ IV п. 1.7. ППБУ - відкриті електророзподільні коробки (ДОЗИ) в коридорах будинку у 1-й, ІІ-й та ІІІ-й парадних не закриті кришками з негорючого матеріалу;
19. Розділ IV, п.1.8 ППБУ - допускається у порушенні вимог улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в приміщеннях загального користування (коридорах, побутових приміщеннях, приміщеннях кухні та підвалу) у І, ІІ та ІІІ парадних будинку;
20. Розділ IV, п.1.4. ППБУ - допускається у порушенні вимог експлуатація (застосування тощо) не каліброваних (саморобних ) плавких вставок запобіжників в розподільчому щітку у приміщеннях кухні у III та II парадних будинку;
21. Розділ IV, п.1.18 ППБУ - допускається у порушенні вимог експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою або такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості, ізоляцією; застосування саморобних подовжувачів, користування пошкодженими розетками, відгалужувальними та з`єднувальними коробками, вимикачами та іншими електровиробами; підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи, експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами); використання в світильників з лампами розжарювання без захисного суцільного скла (ковпаків), використання побутових електронагрівальних приладів (електрочайників тощо) в місіях (приміщеннях), де їх застосування не передбачено у приміщеннях загального користування будинку у І, II та ІІІ парадних (приміщення кухні, коридори, побутові приміщення, кладові, підвальні приміщення);
22. Розділ IV, п.1.18 ППБУ - не забезпечено вільного доступу до розподільчого електрощітка (заставлено сторонніми речами, меблями тощо) в приміщенні кухні загального користування у ІІІ парадній на 2-му, 3-му, 6-й, 9-й поверхах, поверсі та не забезпечено вільного доступу до автоматів відключення електромережі;
23. Розділ IV, п.п.1.9, 1.16 ППБУ - недооснащені та незакриті електрощити, групові електрощитки схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки тощо) приміщень загального користування у І, II та III парадних будинку;
24. Пункт 9 розділу II пункти 1.1, ППБУ 1.2 глави 1 розділу IV пункт 2.1.17 ПУЕ - не представлені (не надані) відомості (дані) щодо пожежної безпеки проводів і кабелів згідно ДСТУ 4809-2007 "Ізольовані проводи та кабелі. Вимоги пожежної безпеки та методи випробовування", ДСТУ Б.В.1Д-11:2005 "Електричні кабельні лінії. Метод випробовування на вогнестійкість";
25. Розділ III п.2.3 ППБУ п.4.13, п.4.14; ДБН В.1.1-7-2002 п.9.3.6. ДБН В.2.2-9-2009 - не відокремлено у відповідності з вимогами пожежонебезпечні приміщення електрощитових протипожежними дверима в нормованою межею вогнестійкості розташованих у будинку;
26. КЦЗ України ст. 55 глави 13; розділ V п.3, п. 3.8 ППБУ - відповідальними за пожежну безпеку не визначено окремо для кожного поверху та приміщення, необхідна кількість первинних засобів пожежогасіння;
27. КЦЗ України ст. 55 глави 13; розділ V п.п.3, 3.6 ППБУ - приміщення загального користування (тамбури, холи,приміщення кухні кладові, підвальні приміщення будинку не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками тощо) згідно норм належності;
28. КЦЗ України ст. 55 глави 13; розділ V пп.3, п.3.18 ППБУ- вогнегасники в приміщеннях будинку не розміщені шляхом і навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей , достатній для її повного відчинення;
29. Розділ II п.8., Розділ V п.3.10.ППБУ; - п. 3.7 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального від 17 травня 2005 року № 76 - приміщення, для зазначення місце знаходження первинних і засобів пожежогасіння, не забезпечено в повному обсязі відповідними знаками безпеки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист, Знаки безпеки. Форма та колір", ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности";
30. Розділ ІІІ п.2 ППБУ ДБН В.2.5.-67 - не відповідає встановленим вимогам система вентиляції з кухонних приміщень;
31. КЦЗ України ст. 20; п.8 розділу II ППБУ - приміщення будинку не забезпечені відповідними знаками безпеки згідно ДСТУ ISO 180 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (180 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности";
32. Розділ ІІІ п.,1.1, п.1.3, п. 1.16 ППБУ - допускається зберігання матеріалів -у III та II парадних будинку у приміщеннях загального користування, що мають пожежну небезпеку навалом (впритул) до віконних отворів несучої стіни будівлі;
33. КЦЗ України ст. ст. 20, 55; Розділ І п. 2 ППБУ; пп.3.7.2 п.3.7 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального від 17 травня 2005 року № 76 - не всіма мешканцями будинку виконуються | "Правила пожежної безпеки в Україні які є обов`язковими до виконання.
Застосування норм права та висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права у контексті доводів та аргументів касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
Відповідно до статті 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Частиною другою статті 68 КЦЗ України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Наведені положення законодавства кореспондують з пунктом 12 частини першої   статті 67 КЦЗ України, згідно з яким, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно з вимогами статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4)   нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8)   відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду
З установлених судами обставин справи слідує, що підставою для звернення позивача до суду з цим позовом стало виявлення на об`єкті перевірки - гуртожиток КП ЖКС «Фонтанський», який розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Академічна, будинок 3 численних порушень норм пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, і ці порушення не усунуті відповідачем.
За результатами розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації будівлі гуртожитку шляхом відключення приміщення загального користування від джерел електропостачання, оскільки порушення, зафіксовані в акті перевірки від 17 лютого 2020 року № 110, створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Зокрема, судами перелічено, а потім констатовано, що позивачем при перевірці відповідача були виявлені порушення норм пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем цих порушень, суду не надано.
Одним із основних доводів касаційної скарги та, власне те, на чому ґрунтується позиція відповідача загалом, є те, що КП ЖКС «Фонтанський» є лише управителем будинку № 3 по вул. Академічній у м. Одесі та не несе відповідальності за недотримання власниками вказаного багатоквартирного будинку правил пожежної безпеки.
Оцінюючи вказані твердження касатора колегія суддів виходить з наступного. 
Судами встановлено, що 23 травня 2017 року між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради (Замовник) в особі голови Корольова М.В., який діє на підставі Положення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як уповноважений орган власника житла, та на підставі рішення Одеської міської ради від 07 грудня 2016 року № 1358-VII, та КП ЖКС «Фонтанський» (Управитель) в особі директора Сайчука О.О., який діє на підставі Статуту, укладено договір №01/0027 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: вул. Академічна, 3.
На підставі зазначеного договору відповідач надає вичерпний перелік послуг з управління будинком, узгоджений сторонами. Зокрема, відповідно до пп. 2.2.4 договору «Управитель» зобов`язується здійснювати контроль за дотриманням квартиронаймачами, власниками та орендарями вимог «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями»; заходи по забезпеченню пожежної безпеки у будинку, виявлення фактів самочинного будівництва та вжиття заходів щодо його недопущення, контроль за перебійним функціонуванням систем водопостачання та водовідведення, освітленням, контроль за безперебійним функціонування загальнобудинкових приладів інженерно-технічного обладнання будинку. 
Отже, з окреслених умов договору слідує, що КП ЖКС «Фонтанський» як управитель будинку № 3 по вул. Академічній у м. Одесі зобов`язаний здійснювати заходи по забезпеченню пожежної безпеки у будинку.
Відтак, аргументи скаржника про те, що обов`язок дотримання норм пожежної безпеки покладено виключно на власників та квартиронаймачів будинку є безпідставними та суперечать дійсним обставинам справи.
Таким чином, оскільки згідно з положеннями КЦЗ України можливість застосування заходів реагування ставиться безпосередньо до об`єкта, що експлуатується, то відповідальність за недотримання ППБУ у місцях загального користування будинку № 3 по вул. Академічній у м. Одесі лежить також і на КП ЖКС «Фонтанський».
Посилання скаржника на непоширення на спірні правовідносини положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з огляду на те, що КП ЖКС «Фонтанський» провадить діяльність у сфері комунальних послуг, колегія суддів оцінює критично, адже у вимірі спірних правовідносин відповідач виступає не як суб`єкт господарської діяльності, що провадить діяльність у сфері комунальних послуг, а як управитель багатоквартирного будинку, який, у силу договірних відносин з уповноваженим органом власника житла, зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи по забезпеченню пожежної безпеки у будинку у місцях загального користування. 
При цьому, позов Головного управління ДСНС в Одеській області поданий на підставі положень та у спосіб, що передбачені КЦЗ України, а не Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Разом із тим, з установлених судами обставин справи залишається незрозумілим, хто є власником будинку № 3 по вул. Академічній у м. Одесі , чи перебуває цей будинок у власності територіальної громади м. Одеси та чи взагалі цей будинок є гуртожитком, як про це вказує позивач.
Колегія суддів уважає слушними аргументи скаржника про помилковість застосування судом першої інстанції у судовому рішенні положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», адже цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.
Так само і Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.
Ці обидва Закони визначають, що співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, а управитель багатоквартирного будинку - це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Натомість, у випадку з відповідачем, договір про утримання багатоквартирного будинку укладений між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради та КП ЖКС «Фонтанський», а не із співвласниками квартир.
Матеріали справи не містять відомостей, що будинок № 3 по вул. Академічній у м. Одесі має статус ОСББ.
Зважаючи на це, положення Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не поширюють свою дію на правовідносини між сторонами у даній справі.
Верховний Суд наголошує на тому, що КЦЗ України   пов`язує застосування заходів реагування з виявленням порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.
При обранні заходу реагування позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають ураховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами. Крім того, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.
Отже, в разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, стали спірними та перейшли у площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, в тому числі повторного, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами.
У протилежному випадку (якщо би виключно акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2021 року у справі № 640/4963/20, від 31 серпня 2021 року у справі № 520/14473/19, від 09   червня 2021 року у справі № 640/3180/20, від 28 січня 2021 року у справі №   640/4090/20, від 04 червня 2020 року у справі № 826/13895/16.
Такий же правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 820/4971/16, на яку відповідач посилався у відзиві на позов та в апеляційній скарзі, однак не був урахований судами попередніх інстанцій під час розгляду та вирішення справи.
Водночас, у мотивувальних частинах оскаржуваних рішень суди вказали перелік зафіксованих в акті перевірки позивача порушень без належної та повної оцінки їх змісту з точки зору підтвердження належними доказами наявності підстав для застосування відповідного заходу реагування, зокрема, щодо порушень, які на час розгляду справи залишились неусунутими відповідачем. Відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновки судів про визнання підтвердженими обставин існування підстав для застосування заходів реагування є передчасними та необґрунтованими, здійсненими на підставі неповно встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору. 
Тобто для правильного розв`язання цього спору обов`язковому встановленню підлягають обставини щодо вчинення порушень, які, в свою чергу, створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. 
У випадку встановлення обставин часткового усунення відповідачем виявлених порушень, судам попередніх інстанцій їх слід було проаналізувати та за результатами дослідження зробити висновок про те, чи створюють вони загрозу життю та/або здоров`ю людей. 
Також у вимірі окреслених обставин не можуть залишися поза увагою колегії суддів доводи скаржника про невиконання позивачем - суб`єктом владних повноважень вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року про витребування доказів щодо наявності порушень, викладених у пунктах 1-7,9-15, 17-21 акта перевірки від 17 лютого 2020 року № 110.
Варто відзначити, що за правилами частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Згідно з частиною дев`ятою статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
З наведених процесуальних норм слідує, що у разі неможливості надати суду витребувані докази суб`єкт владних повноважень суд повинен повідомити про це суд та зазначити причини їх неподання. В іншому випадку суд має право відповідно до статті 149 КАС України застосувати заходи процесуального примусу.
Верховний Суд уважає, що невиконання Головним управлінням ДСНС в Одеській області вимог ухвали суду про надання доказів щодо наявності порушень, викладених у пунктах 1-7,9-15, 17-21 акта перевірки від 17 лютого 2020 року № 110 має важливе значення для правильного вирішення справи, адже, як уже зазначалося, необхідність застосування заходів реагування установлюється судом не тільки на підставі акта перевірки, а на підставі сукупності всіх доказів, які свідчать про наявність порушень та їх не усунення на час прийняття судового рішення.
Суд першої інстанції зазначеного не врахував, що призвело до передчасності висновку про задоволення позову. Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, не надав належної оцінки аргументам відповідача у цій частині. 
Підсумовуючи зазначене Верховний Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанцій є передчасними та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин.
Судова колегія наголошує що відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на приписи зазначеної норми процесуального закону, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.
Між тим, судові рішення у даній справі не відповідають критеріям законності та обґрунтованості, оскільки вони ухвалені на підставі обставин, які не підтверджені доказами та без повного і всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення цього спору.
В той же час, суд касаційної інстанції у силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
За змістом статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.
Як обумовлено частиною четвертою статті 353 КАС України, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Оскільки порушення норм процесуального права вперше допущено судом першої інстанції, то Суд приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Отже, касаційна скарга КП ЖКС «Фонтанський» підлягає задоволенню.
Під час нового розгляду справи суду необхідно взяти до уваги викладене у мотивувальній частині цієї постанови, встановити наявність підстав застосування та співмірність обраного заходу реагування тим порушенням, які виявлені та(або) неусунуті. Також суд повинен надати оцінку всім твердженням та аргументам сторін (у тому числі, вчинити передбачені процесуальним законом дії з метою витребування доказів, необхідних для правильного вирішення спору) та прийняти рішення, яке відповідатиме визначеним статтею 242 КАС України критеріям.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» задовольнити .
2. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021року у справі № 420/4106/20 скасувати.
3. Справу № 420/4106/20 направити на новий судовий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.М. Соколов Л.О. Єресько   А.Г. Загороднюк