ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року	Львів	Справа № 140/6353/21 пров. № А/857/19614/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2021р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл., Луцького відділу № 1 Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання оформити та видати паспорт для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних (суддя суду І інстанції: Димарчук Т.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 08.09.2021р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

23.06.2021р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:
визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби /ДМС/ України у Волинській обл. (відповідь № М-21/6/0701-21/0701.6/1942-21 від 26.04.2021р.) щодо відмови в здійсненні повноважень з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі /УНЗР/, без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, а також відмови в здійсненні повноважень із зазначенням особливої відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор відповідно до постанови Верховної Ради /ВР/ України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р., якою затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови ВР України № 719-V від 23.02.2007р., якою затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;
зобов`язати Управління ДМС у Волинській обл. здійснити повноваження з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присвоєння УНЗР, без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, а також відмови в здійсненні повноважень з зазначенням особливої відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор відповідно до постанови ВР України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р., якою затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови ВР України № 719-V від 23.02.2007р., якою затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;
визнати протиправними дії Луцького міського відділу /МВ/ Управління ДМС України у Волинській обл. (відповідь № 0710-704/0710.1-21 від 12.05.2021р.) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присвоєння УНЗР, без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, а також відмови в здійсненні повноважень з зазначенням особливої відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор відповідно до постанови ВР України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р., якою затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови ВР України № 719-V від 23.02.2007р., якою затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;
зобов`язати Луцький МВ Управління ДМС України у Волинській обл. оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присвоєння УНЗР, без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, а також відмови в здійсненні повноважень з зазначенням особливої відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор відповідно до постанови ВР України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р., якою затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови ВР України № 719-V від 23.02.2007р., якою затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон (а.с.1-6).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) (а.с.31 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2021р. в задоволенні заявленого позову відмовлено за безпідставністю (а.с.68-72).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила позивач ОСОБА_1 , яка у поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в цілому призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та винести постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.78-82).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд при прийнятті рішення не застосував норми ст.ст.1, 3, 4, 7, 8, 9, 10, 11 Закону України «Про захист персональних даних», та помилково покликався на приписи Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». 
Органи ДМС України у Волинській обл. не повідомили апелянта про те, що таке Єдиний державний демографічний реєстр, порядок, засоби та способи внесення до нього інформації, наслідки внесенні до нього інформації про особу; а також того, що після заповнення заяви-анкети та отримання пластикового паспорта громадянина України буде присвоєно (надано) Унікальний номер запису у реєстрі, який за рекомендаціями ІСАО (Міжнародної організації цивільної авіації - Doc 9303 - є персональним номером). На це вона згоди не надавала (зокрема, на предмет дотримання ст.10 Закону України «Про захист персональних даних»), заяву-анкету на підставі наказу МВС України № 1279 від 26.11.2014р. не заповнювала, а тому є підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон за інших підстав, у т.ч. за раніше встановленими формами.
Суд, не приймаючи до уваги доводи про те, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон можна отримати лише з наданням згоди на обробку персональних даних, допустив помилку з наступних підстав:
порушив принципи доказування, що визначені у ст.77 КАС України. Зокрема, доказів щодо повного інформування та функціонування системи Єдиного державного демографічного реєстру, мети збору персональних даних відповідачі не надали, якщо апелянт відмовляється від надання згоди на збір та обробку персональних даних у системі Єдиного державного демографічного реєстру. Разом з тим, відповідач при цьому не застосовував інші підстави використання персональних даних (п.п.2-6 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист персональних даних»), не висловився та не надав доказів про можливість їх застосування та отримання у цьому випадку паспорта громадянина України для виїзду за кордон іншого зразка (у т.ч. раніше встановленої форми) без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру;
посилаючись на рішення Великої Палати Верховного Суду по зразковій справі № 806/3265/17, вважаючи, що правові висновки по цій справі не підлягають застосуванню, суд не звернув увагу, що у своїх заявах про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, заявах по суті справи позивач зазначала про неякість Закону України № 5492-VI, а не про невідповідність його Конституції України. У зразковій справі № 806/3265/17 судом зазначено про недосконалість Закону України № 5492-VI, зокрема, законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто, фактично є відсутньою будь-яка альтернатива такого вибору (у т.ч. вибору на паспорт громадянина України для виїзду за кордон без застосування засобів Реєстру), що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.
Також необґрунтованим слід вважати покликання суду на те, що Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» має єдине джерело для вирішення цього спору. Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон, затв. постановою Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007р., без використання засобів Реєстру іншим чином регулює вказані відносини, а тому були підстави застосувати цей законодавчий акт для правильного вирішення спору.
За таких обставин органи ДМС України зобов`язані були оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та внесенням її персональної та біометричної інформації до нього.

Відповідачем Управлінням ДМС України у Волинській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, дотримався вимог процесуального закону, через що ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.89-93).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до наказу Управління ДМС у Волинській обл. № 54 від 29.06.2021р. «Про зміну назв структурних підрозділів Управління ДМС у Волинській області» Луцький МВ Управління ДМС України у Волинській обл. змінив назву на Луцький відділ № 1 Управління ДМС України у Волинській обл. (а.с.95-97).
У зв`язку із наведеною реорганізацією Луцького МВ Управління ДМС України у Волинській обл. судом апеляційної інстанції в порядку ст.52 КАС України допущено заміну цього відповідача його правонаступником - Луцьким відділом № 1 Управління ДМС України у Волинській обл.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, 13.04.2021р. позивач ОСОБА_3 звернулась до Луцького MB Управління ДМС України у Волинській обл. із заявою щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон, без реєстрації в Єдиному державному демографічному реєстрі /ЄДДР/, що не містить безконтактного електронного носія з біометричними даними, без присвоєння УНЗР та обробки персональних даних. 
Крім того, просила внести у паспорт громадянина України для виїзду за кордон відомості про неповнолітню дитину - ОСОБА_2 (групу крові і резус-фактор). При цьому, жодної згоди на обробку персональних даних відносно себе (в тому числі присвоєння УНЗР, зняття біометричних даних, тобто відцифрування обличчя, підпису та відбитків пальців рук, включення цих даних до ЄДДР) позивач не надала та категорично заборонила формування унікального номеру запису у реєстрі чи будь-яких інших ідентифікаторів: цифрових, штрих-кодових, QR-кодових, біометричних тощо (а.с.8-10).
17.04.2021р. позивач із аналогічною заявою звернулась до Управління ДМС України у Волинській обл. (а.с.14-16).
На вказані звернення позивача відповідачі листами відповідно № 0710-704/0710.1-21 від 12.05.2021р., № М-21/6/0701-21/0701.6/1942-21 від 26.04.2021р. надали відповіді, у яких роз`яснили правила та процедуру оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Зокрема, зазначили, що правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначаються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до абз.1 ч.1 ст.4 цього Закону Реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
Крім того, абз.1 та 2 ч.1, ч.3 ст.10 цього Закону, зокрема, визначено, що внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».
Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» згода суб`єкта персональних даних є лише однією із підстав для обробки. За наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 ч.1 ст.11 даного Закону, обробка персональних даних здійснюється без згоди суб`єкта персональних даних. Так, пунктом 2 ч.1 ст.11 вказаного Закону передбачено, що дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень, є самостійною підставою для обробки персональних даних, та не потребує отримання окремої формальної згоди від суб`єкта персональних даних на здійснення такої обробки, зокрема оформлення та видача документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство чи спеціальний статус особи, що відноситься до повноважень ДМС.
У разі, якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним, формується заява-анкета, зразок якої затверджено наказом МВС України № 1279 від 26.11.2014р. Унікальний номер запису в Реєстрі (формується автоматично відповідно до додатка до заяви-анкети для внесення інформації до Реєстру, затвердженого згаданим наказом).
Статтею 13 вказаного Закону визначено назва та види документів, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Згідно ч.3 ст.13 цього Закону паспорт громадянина України для виїзду за кордон містить безконтактний електронний носій.
Відповідно до ч.2 ст.15 та ч.2 ст.22 Закону України № 5492-VI КМ України прийнято постанову № 152 від 07.05.2014р. (у редакції постанови КМ України № 1001 від 16.11.2016р.) «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон», якою затверджені зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2 та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Частиною четвертою цієї постанови визначено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 20.12.2016р. припиняється; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 20.12.2016р., є чинним протягом строку, на який його було видано.
Таким чином, з огляду на викладене, відповідно до норм чинного законодавства з 20.12.2016р. органи та підрозділи ДМС здійснюють прийом документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон лише з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено вказаною постановою. 
Тому законні підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, є відсутніми.

          Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до норм чинного законодавства, починаючи з 20.12.2016р., органи та підрозділи ДМС України здійснюють прийом документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон лише з безконтактним електронним носієм. Прийняття документів та оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, із вказаної дати припинено, а тому у відповідачів є відсутніми законні підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія.
Оформлення, видача документу, що посвідчує особу, в тому числі і паспорта громадянина України для виїзду за кордон (незалежно від того містить або не містить безконтактний носій), неможливо без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорту підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Спірні правовідносини регулює спеціальний законодавчий акт - Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».
Також листи відповідачів № 0710-704/0710.1-21 від 12.05.2021р., № М-21/6/0701-21/0701.6/1942-21 від 26.04.2021р. носять інформаційний, роз`яснювальний характер щодо порядку та процедури оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а тому не є рішеннями суб`єктів владних повноважень у розумінні визначення Кодексу адміністративного судочинства /КАС/ України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначені Законом України № 5492-VI від 20.11.2012р. «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».
На виконання вимог цього Закону постановою КМ України № 784 від 18.10.2017р. затверджено Порядок ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації.
Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що Реєстр складається з головного та резервного обчислювальних центрів і вузлів уповноважених суб`єктів. Уповноважені суб`єкти є розпорядниками відомчих інформаційних систем у межах, визначених Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Засобами Реєстру є технічні і програмні засоби відомчих інформаційних систем уповноважених суб`єктів, що застосовуються для внесення інформації до Реєстру та оформлення документів.
Відповідно до ч.1 ст.10 вказаного Закону внесення інформації до ЄДДР здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».
У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в ЄДДР та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в ЄДДР є незмінним.

Одним із документів, які оформляються із застосуванням засобів ЄДДР, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, містять безконтактний електронний носій.
За частинами першою-другою ст.14 названого Закону форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.
Відповідно до ч.1 ст.15 вказаного Закону бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів та з урахуванням рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.
Бланки документів, які не містять безконтактного електронного носія, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.
Згідно з ч.2 ст.15 цього Закону бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом (ч.1 ст.16 зазначеного Закону).
Відповідно до ч.ч.4 і 5 ст.16 цього Закону головний обчислювальний центр здійснює автоматизовану перевірку даних, отриманих з бази даних розпорядника Реєстру, формує набори даних та забезпечує виготовлення документів.
Нормами статті 7 вказаного Закону визначено перелік інформації про особу, яка вноситься до Реєстру, в якій, крім зазначеного, передбачено, що у разі оформлення паспорта громадянина України до Реєстру за згодою особи вносяться також відцифровані відбитки пальців рук особи.
Вказана інформація є біометричними даними, параметрами, тобто сукупністю даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб.

Таким чином, паспорт громадянина України для виїзду за кордон є одним із документів, які оформляються із застосуванням засобів ЄДДР, порядок оформлення, видачі, обміну якого регламентує Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та прийнятими на його виконання Урядовими постановами, а саме: 
постановою КМ України № 152 від 07.05.2014р. «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон»;
постановою КМ України № 784 від 18.10.2017р. «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації»;
постановою КМ України № 669 від 26.11.2014р. «Про затвердження Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук особи».

Разом з тим, Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» встановлює вимоги щодо оформлення не тільки паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а й інших документів, які посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також їх спеціальний статус. 
Так, усі документи, які перелічено в ч.1 ст.13 цього Закону, за винятком посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасового посвідчення громадянина України та посвідчення водія, повинні містити безконтактний електронний носій, за фактом виготовлення якого до Реєстру підлягають внесенню відомості про особу та документ (серія, номер, дата персоналізації), щодо якого прийнято рішення про його оформлення.

Постановою КМ України № 152 від 07.05.2014р. «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон», встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 20 грудня 2016 року припиняється. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 20 грудня 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.
Отже, згадана постанова має переживаючу дію і поширюється на тих осіб, які отримали паспорт у вигляді книжечки до прийняття Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».
Прийняття документів та оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, припинено з 20.12.2016р., через що є відсутніми законні підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія.

Відповідно до п.1 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затв. постановою КМ України № 152 від 07.05.2014р., паспорт для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій.
Також пунктами 12, 13, 14 цього Порядку передбачено внесення інформації до ЄДДР, яке здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС та відомчої інформаційної системи МЗС.
Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.
До заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон: 
1) прізвище, власне ім`я та по батькові (далі - ім`я); 
2) дата народження; 
3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село); 
4) стать; 
5) дата та підстави набуття громадянства; 
6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності); 
7) відцифрований образ обличчя особи; 
8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними, та осіб, які не досягли 14-річного віку). Підпис осіб з фізичними вадами вноситься за їх бажанням. Підпис осіб, які не можуть пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування; 
9) відомості про отримання відцифрованих відбитків пальців рук (відцифровані відбитки пальців рук особи не отримуються до досягнення нею 12-річного віку та у разі, коли особа не може пересуватися самостійно у зв`язку із тривалим розладом здоров`я та потребує термінового лікування за кордоном, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку);
10) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, квартири);
11) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти;
12) реквізити документа, на підставі якого оформлюється паспорт для виїзду за кордон;
13) відомості про законного представника особи (ім`я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує його повноваження);
14) відомості про сплату адміністративного збору (консульського збору) або про звільнення від його сплати;
15) дата заповнення заяви-анкети.
Пунктом 2 Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук особи, затв. постановою КМ України № 669 від 26.11.2014р., визначено, що у разі оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта України, службового паспорта України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзного документа біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзного документа особи, якій надано додатковий захист, картки мігранта отримуються відцифровані відбитки пальців рук і вносяться до Реєстру.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оформлення, видача документу, що посвідчує особу, в тому числі і паспорта громадянина України для виїзду за кордон (незалежно від того містить або не містить безконтактний носій), є неможливим без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорту підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Згідно вимог ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
Внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».
У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.
Для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в установленому порядку (ст.10 названого Закону).
Згідно п.1 ч.1 ст.13 вказаного Закону до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, належить, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Звідси, паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється виключно із застосуванням засобів ЄДДР, до якого вноситься інформація щодо ідентифікації осіб, які звернулися для оформлення такого паспорта (автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України № 2297-VI від 01.06.2010р. «Про захист персональних даних» мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.
Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст.2 цього Закону).
Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч.ч.5, 6 ст.6 вказаного Закону).
Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Стосовно процедури надання адміністративної послуги по видачі паспортного документа колегія суддів зазначає таке.
Зокрема, пунктами 25, 26 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затв. постановою КМ України № 152 від 07.05.2014р., визначено, у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта із використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (у тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає заявнику для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей. Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування. У разі виявлення помилок у заяві- анкеті працівник територіального органу/ територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта вносить до неї відповідні виправлення.

Як слідує з матеріалів справи, позивач зверталася до уповноважених органів ДМС України із заявами довільної форми, в якій просила, зокрема, видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія та із відмовою від присвоєння унікального номера.
          Вказані заяви розглянуті відповідачами в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», а листи відповідачів № 0710-704/0710.1-21 від 12.05.2021р., № М-21/6/0701-21/0701.6/1942-21 від 26.04.2021р. носять інформаційний, роз`яснювальний характер щодо порядку та процедури оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а тому не є рішеннями суб`єктів владних повноважень у розумінні визначення КАС України.
Отже, відповідачами розглянуто заяви-звернення позивача та листами № 0710-704/0710.1-21 від 12.05.2021р., № М-21/6/0701-21/0701.6/1942-21 від 26.04.2021р. проінформовано позивача у визначені законодавством порядку та строки з наданням відповідного роз`яснення щодо порядку оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Стосовно доводів апелянта про відсутність безперешкодного доступу до ЄДДР колегія суддів враховує, що відповідно до ст.12 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» довідка про внесення інформації до Реєстру та видані документи складається у формі витягу з Реєстру, порядок видачі довідки та її форма встановлюються Кабінетом Міністрів України. Так, кожна особа відносно себе може отримати таку довідку безкоштовно в будь-якому підрозділі ДМС на території України, написавши відповідну заяву.
Законодавство України є загальнодоступним, а його незнання не звільняє від прав та обов`язків, які особа на себе бере, добровільно подаючи заяву до компетентних органів для оформлення будь-яких документів, сплативши при цьому адміністративний збір за адміністративну послугу.

          Безпідставним є покликання позивача на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018р. у справі № 806/3265/17, оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при їх прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи.

          Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

          За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.
В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.52, 139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Замінити відповідача Луцький міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. (код ЄДРПОУ 43143039) його правонаступником (через зміну назви) – Луцький відділ № 1 Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2021р. в адміністративній справі № 140/6353/21 залишити без задоволення, а вказані рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 01.12.2021р.