Номер провадження: 22-ц/813/1371/21 
Номер справи місцевого суду: 521/1771/19
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Гарбуз В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредо») до державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича, Державного підприємства «Центр оцінки та інформації», ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень, скасування записів,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог.
ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом до Державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександра Володимировича, Державного підприємства «Центр оцінки та інформації», ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень, скасування записів, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича № 33023150 від 19 грудня 2016 року про припинення іпотеки (реєстраційний № 18136680 та № 18136715); Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича № 33023397 від 19 грудня 2016 року про припинення обтяження (реєстраційний № 18137002) нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати (вилучити) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, щодо припинення іпотеки (реєстраційний номер № 18136680), запис щодо припинення обтяження (реєстраційний номер 18137002) на об`єкт нерухомості, а саме, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які внесені Державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Володимировичем; визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича № 33023289 від 19 грудня 2016 року про припинення обтяження (реєстраційний № 18136824) нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; скасувати (вилучити) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, щодо припинення іпотеки (реєстраційний номер № 18136715), запис щодо припинення обтяження (реєстраційний номер 18136824) на об`єкт нерухомості, а саме, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , які внесені Державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Володимировичем.
Позов обґрунтований такими обставинами. Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 20 лютого 2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11119609000. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 того ж дня було укладено іпотечний договір, за яким позичальник передав Банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі договору іпотеки до Державного реєстру іпотек 20 лютого 2007 року було внесено наступні записи: щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: запис щодо іпотеки (реєстраційний номер 4525391), запис щодо обтяження (реєстраційний номер 4523698); щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: запис щодо іпотеки (реєстраційний номер 4525391), запис щодо обтяження (реєстраційний номер 4523626). 08 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким АКІБ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, зокрема і за договором про надання споживчого кредиту № 11119609000 та іпотечним договором від 20 лютого 2007 року.
Позивач зазначає, що в лютому 2018 року в ході перевірки заставного майна було виявлено факт, що 19 грудня 2016 року Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем О.В. прийнято рішення щодо нерухомого майна, а саме, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : № 33023150 про державну реєстрацію припинення іпотеки (реєстраційний № 18136680) та № 33023397 про державну реєстрацію припинення обтяження (реєстраційний № 18137002) нерухомого майна та внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 : № 33023150 про державну реєстрацію припинення іпотеки (реєстраційний № 18136715), та № 33023289 про державну реєстрацію припинення обтяження (реєстраційний № 18136824) нерухомого майна та внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для здійснення вищезазначених реєстраційних дій державним реєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено: заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2009 року по справі № 2-4910/09. Проте, згідно відповіді Малиновського районного суду м. Одеси за № 5/589/2018 від 30 жовтня 2018 року вбачається, що в проваджені суду перебувала справа за № 2-4910/09 (змінено на 2-1104/10) за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_4 про зобов`язання особи знести самовільно збудований гараж. По справі ухвалено заочне рішення від 13 жовтня 2010 року. Таким чином, позивач вважає прийняті 19 грудня 2016 року державним реєстратором Кравцем О.В. рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження протиправними, так як наявна в провадженні суду справа № 2-4910/09 (змінено на 2-1104/10) не має жодного відношення ані до учасників кредитних правовідносин, ані до квартир, які є предметом договору іпотеки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. №33023150 від 19 грудня 2016 року про припинення іпотеки (реєстраційний № 18136680 та № 18136715). Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича № 33023397 від 19 грудня 2016 року про припинення обтяження (реєстраційний № 18137002) нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, щодо припинення іпотеки (реєстраційний номер № 18136680), запис щодо припинення обтяження (реєстраційний номер 18137002) на об`єкт нерухомості, а саме, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які внесені державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Володимировичем. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича № 33023289 від 19 грудня 2016 року про припинення обтяження (реєстраційний № 18136824) нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, щодо припинення іпотеки (реєстраційний номер № 18136715), запис щодо припинення обтяження (реєстраційний номер 18136824) на об`єкт нерухомості, а саме, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , які внесені державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Володимировичем. Стягнено з Державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича, адреса місцезнаходження: м. Одеса, пр. Гагаріна, 12 А судовий збір у розмірі 6723 (шість тисяч сімсот двадцять три) гривні 50 копійок.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вона не була залучена у справі у якості відповідача, не є стороною спору, хоча позовні вимоги впливають на її права та обов`язки.

Сповіщення сторін та заяви у справі.
У судове засідання, призначене на 01 грудня 2021 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.
30 листопада 2021 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Смирнова А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про відкладення розгляду справи, яке вмотивовано тим, що він перебуває у відпустці згідно із наказу №25/11/2021 по 03 грудня 2021 року.
Розглянувши заяву сторони скаржника, судова колегія дійшла висновку про відмову у їх задоволенні з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.
Поважність причин відкладення судом апеляційної інстанції не встановлена, заявники реалізували своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторони у справі.
Крім того, судом апеляційної інстанції у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить. 
Також у пп. а п. 1.3. Правил організації ефективного цивільного судочинства передбачено, що не може бути визнано само по собі поважною причиною і не має наслідком безумовне відкладення розгляду справи або оголошення перерви у розгляді справи щорічна відпустка або відрядження представника/сторони, якщо наказ про відпустку (відрядження) було видано після дати призначення судового засідання (після дати повідомлення сторони (її представника) про дату судового засідання.
З матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи на 01 грудня 2021 року адвокат Смирнов А.І. був повідомлений 24.09.2021р., що підтверджується рекомендаційним повідомленням про вручення поштового відправлення (т.3, а.с. 24).
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Повне судове рішення виготовлено 13 грудня 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що 20 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11119609000.
20 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_3 передав АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12-13).
Відповідно до абз. 2 п. 1.5, 1,8 іпотечного договору предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04 липня 2006 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Пашичевою Г.Л. за реєстровим № 8-2607, та зареєстровано 04 липня 2006 року в Державному реєстрі правочинів під №01410078 та № 1410053.
Пунктом 1.1 іпотечного договору передбачено, що за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 604388 гривень.
08 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким АКІБ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, зокрема і за договором про надання споживчого кредиту № 11119609000 та іпотечним договором від 20 лютого 2007 року (т. 1, а.с. 14-15).
Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 16 березня 2018 року (т.1, а.с. 20-21), 19 грудня 2016 року Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем О.В. прийнято рішення № 33023150 про державну реєстрацію припинення іпотеки (реєстраційний № 18136680) та рішення № 33023397 про державну реєстрацію припинення обтяження (реєстраційний № 18137002) щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою для здійснення вищезазначених реєстраційних дій Державним реєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено: заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2009 року по справі №2-4910/09.
Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 21 лютого 2018 року (т. 1, а.с. 24-25), 19 грудня 2016 року Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем О.В. прийнято рішення № 33023150 про державну реєстрацію припинення іпотеки (реєстраційний № 18136715) та рішення № 33023289 про державну реєстрацію припинення обтяження (реєстраційний № 18136824) щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Підставою для здійснення вищезазначених реєстраційних дій Державним реєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено: заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2009 року по справі № 2-4910/09.
Із відповіді керівника апарату Малиновського районного суду м. Одеси № 5/589/2018-Вих від 30.10.2018 року вбачається, що за результатами перевірки архівних даних суду вбачається, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-4910/09 (змінено на 2-1104/10). Проте, під цим номером значиться справа за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_4 про зобов`язання особи знести самовільно збудований гараж. Заочне рішення по цій справі ухвалено 13 жовтня 2010 року.
Правовідносини між сторонами виникли внаслідок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та регулюються Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Положення «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджений Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор:1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.
Відповідно до п. 9) ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Стаття 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Як вбачається із матеріалів справи, у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо наявності заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2009 року у цивільній справі № 2-4910/09 (т.1, а. с. 31).
При таких обставинах, Державний реєстратор Кравець О.В. повинен був запитати копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від Малиновського районного суду м. Одеси.
Однак, в роздрукованих і завірених скан-копіях документів з реєстраційних справ № 1123780151101 та № 1123773051101, які є в електронному вигляді у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, міститься копія рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2009 року у цивільній справі № 2-4910/09 за позовом ОСОБА_2 до АКІБ «УкрСиббанк» про зняття заборони на відчуження та іпотеки (а. с. 178).
Задовольняючи позов про визнання дій Державного реєстратора протиправними, суд першої інстанції правильно звернув увагу на інформацію Малиновського районного суду м. Одеси про відсутність в архіві суду вказаної цивільної справи та наявність за № 2-4910/09 іншої цивільної справи за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_4 про зобов`язання особи знести самовільно збудований гараж.
При таких обставинах суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Державний реєстратор Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександр Володимирович, при прийнятті рішення про припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , діяв всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому такі дії необхідно визнати протиправними та, для ефективного захисту прав позивача, скасувати рішення Державного реєстратора про припинення іпотеки та обтяження.
Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.
Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.
Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу, що предметом судового розгляду у даній конкретній справі є визнання протиправними та скасування рішень, скасування записів про припинення іпотеки, про припинення обтяження. Саме право власності ОСОБА_1 щодо квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 у вказаній цивільній справі не вирішувалось, а отже залучення її як відповідача у справі не було необхідним.
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                               А.І. Дришлюк