ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1812/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Мамедова Ю.Т.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 жовтня 2021 року                                                                                           м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
           головуючого судді:	 	Беспалова О. О.	
           суддів:	 	Парінова А. Б., Ключковича В. Ю.	
           за участю секретаря:	 	Волошка О. Л.	

представника позивача Ярошенко А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 30.06.2021)  у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій (закінчення виконавчого провадження №60146842 з внесенням запису до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження №60146842, із виключенням запису про триваюче виконавче провадження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню №60146842);
- зобов`язати відповідача закінчити виконавче провадження №60146842, з внесенням запису до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження №60146842, виключити записи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню №60146842 про боржника ПАТ "Банк "Київська Русь".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року у задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовлено. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції зроблено хибні висновки щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки відносно ПАТ "Банк "Київська Русь" рішеннями Фонду запроваджено спершу процедуру тимчасової адміністрації, а надалі - ліквідації, а відтак виконавче провадження повинно бути завершено. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представником позивача вимоги апеляційної скарги підтримано у повному обсязі з підстав зазначених в апеляційній скарзі. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у провадженні Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №60146842, відкрите постановою від 25.09.2019, про примусове виконання виконавчого листа №381/2736/15-ц, виданого 11.12.2015 Фастівським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ПАТ "Банк "Київська Русь" на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) від 22.12.2014 №141648-44.24 грошових коштів у розмірі 54140,00 доларів США.  
Листом від 31.12.2020 №096-49-108/20 Фонд звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про закінчення виконавчого провадження №60146842 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на те, що Правлінням Національного банку України від 16.07.2015 №460 прийнято постанову "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь", а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.07.2020 №1335 "Про деякі питання ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" повноваження під час ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" здійснюються Фондом безпосередньо. 
Згідно наданих позивачем копій списку згрупованих поштових відправлень та роздруківки з веб-сторінки Укрпошти, вказане вище звернення отримане відповідачем 08.01.2021 р., відповідь за результатами його розгляду позивачу не надано.
На підставі викладеного, вважаючи порушеними власні права та охоронювані законом інтереси, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірної постанови).
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. 
Пунктом 4 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.
Відповідно до частин другої - четвертої статті 39 Закону №1404-VIII, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Згідно з частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відтак, за приписами п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ єдиною умовою закінчення виконавчого провадження є прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.
Як вбачається з матеріалів справи, боржником у виконавчому провадження ВП №60146842 значиться публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь".
Дійсно, Правлінням Національного банку України від 16 липня 2015 року №460 прийнято постанову "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь". Крім того, відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 13 липня 2020 року №1335 "Про деякі питання ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" здійснюються Фондом безпосередньо.
Поряд із цим, як вірно встановлено судом першої інстанції, зазначена постанова Правління Національного банку України від 16 липня 2015 року №460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Київська Русь" оскаржена у судовому порядку.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2016 року по справі №826/22323/15 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено: 
- визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 "Про віднесення ПАТ "Банк Київська Русь" до категорії неплатоспроможних";
- визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16 липня 2015 року №460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Київська Русь";
- зобов`язано відповідача надати можливість ПАТ "Банк Київська Русь" протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації.
Постановою Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року змінено. Рішення в частині зобов`язання Національного банку України надати можливість ПАТ "Банк Київська Русь" протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації, скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року та постанову Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2017 року, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року вирішено постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2016 року скасувати - визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 "Про віднесення ПАТ "Банк Київська Русь" до категорії неплатоспроможних"; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16 липня 2015 року №460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Київська Русь".
Постановою Верховного Суду від 10 листопада 2020 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2016 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у частині позовних вимог про зобов`язання відповідача надати можливість ПАТ "Банк Київська Русь" протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації та закрити провадження у справі у цій частині вимог, в решті постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року залишено без змін.
Вимогами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відтак, на час звернення позивача із заявою про закінчення виконавчого провадження з підстав встановлених п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ  рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, скасовано в судовому порядку, відтак у відповідача були відсутні законодавчо обґрунтовані підстави для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав зазначених позивачем.
При цьому, безпідставним є доводи апелянта щодо існування іншої підстави для завершення виконавчого провадження, зокрема запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника.
Приписами пункту 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ  визначено умови, за яких виконавчий документа повертається стягувачу, натомість як звернення до виконавчого органу так і позов Фондом заявлено саме щодо закінчення виконавчого провадження з підстав встановлених п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ, що за своєю природою є різними виконавчими діями. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з огляду на скасування в судовому порядку постанови Правління Національного банку України від 16 липня 2015 року №460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Київська Русь" на даний час відсутні підстави встановлені п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ, а відтак і підстави для задоволення позову. 
Відтак, відсутні і правові підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невчинення дій (закінчення виконавчого провадження №60146842 з внесенням запису до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження №60146842, із виключенням запису про триваюче виконавче провадження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню №60146842) та зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження №60146842, з внесенням запису до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження №60146842, виключити записи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню №60146842 про боржника ПАТ "Банк "Київська Русь".
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. 
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
Суддя-доповідач                                                                                                   	             О. О. Беспалов	
Суддя 	                  В. Ю. Ключкович	
Суддя	         А. Б. Парінов 	

(Повний текст постанови складено 05.10.2021 р.)