Ухвала    
 
02 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 234/10082/18
провадження № 61-19052 ск21
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28 квітня 2021 року та постанову Донецького апеляційного судувід 06 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 28 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного судувід 06 жовтня 2021 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1  відмовлено.
До Верховного Суду22 листопада 2021 року  ОСОБА_1  подала касаційну скаргу на вказані судові рішення, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отримала 20 жовтня 2021 року.
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що  ОСОБА_1  оскаржує вказані судові рішення з передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав.
При цьому, аналіз змісту касаційної скарги з доводами заявника свідчить, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.
Касаційна скарга подана на зазначені судові рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені               пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України), для відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28 квітня              2021 року та постанови Донецького апеляційного суду від 06 жовтня                 2021 року. 
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Краматорського міського суду Донецької області цивільну справу № 234/10082/18 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 грудня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                             О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара