ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

06 жовтня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 2508/5073/2012
Головуючий у першій інстанції – Іванюк Т. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/705/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Бобрової І.О., Онищенко О.І.,
із секретарем: Шкарупою Ю.В.,

учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
відповідач: Стависька сільська рада Козелецького району Чернігівської області, правонаступником якої є Козелецька селищна рада Козелецького району Чернігівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2021 року (ухвалене о 16:40, повний текст ухвали складено 09 березня 2021 року) про відмову у задоволенні зави про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності за спадщину, -

                                      У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.03.2021 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_4 (далі по тексту ОСОБА_4 ) про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі  за позовом ОСОБА_1 (далі по тесту ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його заяву, посилаючись на безпідставність ухвали районного суду.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що слідчим шляхом було встановлено, що підписи в позовній заяві ОСОБА_5 та в заяві про розгляд справи без його участі зроблені не ним, а іншою особою, тобто ОСОБА_4 взагалі не звертався до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності. На даний час іншим шляхом він позбавлений можливості захистити своє право.
Заявник указує, що суд першої інстанції, наголошуючи на тому, що позивач не наділений правом просити суд відмовити у позові не врахував, що в заяві він ставить вимогу щодо вирішення питання відносно двох позивачів – його та брата ОСОБА_6 .

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Гурова К.Т., яка діє від імені правонаступників позивача ОСОБА_6 – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Адвокат указує, що  висновок експерта за результатами проведеної почеркознавчої експертизи в межах кримінального провадження №12017270130000639 не є нововиявленою обставиною, оскільки така обставина не зазначена в переліку, наведеному у ст. 423 ЦПК України. 
Уважає неналежним доказом факт звернення у 2017 році ОСОБА_7 до суду із заявою про продовження йому строку на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 із посиланням на те, що він не знав про існування такого заповіту. Такі твердження спростовуються тим, що в межах цивільної справи, відкритої за його заявою (справа № 2508/1705/2012), судом апеляційної інстанції було прийнято рішення, яким скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_7 про продовження йому строку на прийняття спадщини за заповітом.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення адвоката Гурової К.Т., яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом у справі встановлено, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.04.2012 (справа № 2508/1705/2012) визначено з дня набрання рішенням законної сили, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 додатковий 3-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 13).
У червні 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання за ними в рівних долях права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11.07.2012 позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_12 та ОСОБА_5 право власності у рівних частках (за кожним по 1/2 частці) на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 31-32).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 , із заявами після його смерті до нотаріальної контори звернулись: ОСОБА_3 - із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_13 і ОСОБА_2 заявами відмовились від спадкового майна на користь ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 95-125). 
31.03.2017 ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11.07.2012, посилаючись на те, що із вищевказаним позовом про визнання права власності на житловий будинок до суду не звертався, спадщину після смерті матері ні він, ні його брат ОСОБА_1 не прийняли, до нотаріальної контори із заявами не зверталися. Мати заявника ( ОСОБА_11 ) за життя розпорядилася своїм майном, склавши 18.02.2004 заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_9 , а тому його брат ОСОБА_1 не може претендувати на спадщину за законом взагалі (а.с. 39-43).
До апеляційної скарги ОСОБА_5 було додано копію рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06.03.2017 (справа №734/384/17), яким визначено ОСОБА_9 додатковий шестимісячний строк, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 48).
Указане рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06.03.2017 (справа № 734/384/17) у подальшому скасоване рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 25.09.2017, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Стависької сільської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11   відмовлено (т. 1 а.с. 169).
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 08.07.2017 до участі у справі як позивача залучено ОСОБА_3 – правонаступника ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 127).
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24.11.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, а рішення Козелецького районного суду від 11.07.2012 залишено без змін (т. 1 а.с. 191-193).

23.06.2020 ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення  Козелецького районного суду Чернігівської області від 11.07.2012 за нововиявленими обставинами, просив дане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
Заяву обґрунтовував тим, що про оскаржуване рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11.07.2012 він дізнався у 2017 році. З позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом він не звертався та позовної заяви не підписував, у зв`язку з чим 01.09.2017 звернувся із заявою до Козелецького відділу Ніжинського відділення поліції ГУНП в Чернігівській області, яка внесена до ЄРДР за № 12017270130000639. У рамках досудового розслідування за результатами проведеної почеркознавчої експертизи було встановлено, що підписи від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у позовній заяві про визнання права власності на спадщину за законом від 14.06.2012 та у заяві про розгляд справи без участі виконані іншою особою. Стверджував, що не звертався до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом та не знав про наявність заповіту, складеного його матір`ю ОСОБА_11 на його користь.
До заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 додав ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.05.2020, якою задоволено клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури та закрито кримінальне провадження №12017270130000639 від 01.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності (т. 2 а.с. 6-7). Вказаною ухвалою встановлено, що у провадженні СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області перебували матеріали кримінального провадження №12017270130000639 від 01.09.2017 за заявою ОСОБА_7 про те, що в 2012 році за допомогою підробки документів ОСОБА_2 заволоділа спадковим майном за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Також до заяви ОСОБА_5 додано висновок експерта № 4578-4580/19-24 від 24.12.2019 за результатами проведеної почеркознавчої експертизи, згідно якої підписи від імені ОСОБА_7 в наданих на експертизу позовній заяві про визнання права власності на спадщину за законом від 14.06.2012 від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заяві від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про розгляд справи без їх участі виконані не ОСОБА_5 та не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що вказані у заяві підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а саме те, що ОСОБА_4 не звертався з позовною заявою до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позовну заяву не підписував, а також не знав про наявність заповіту, складеного його матір`ю ОСОБА_11 на його ім`я, зазначались ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.04.2012 у справі № 2508/1705/2012 та вже були оцінені судом апеляційної інстанції, а отже ці обставини не є нововиявленими. Суд першої інстанції зазначив, що вказані обставини не можуть відноситись до нововиявлених обставин у розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України, де перелік таких підстав є вичерпним. Доводи ОСОБА_4 щодо його необізнаності з приводу наявності заповіту спадкодавця у суді належним чином не доведені та не підтверджені жодними фактичними даними.

Статтею 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Як зазначалось вище, підставами для перегляду за нововиявленими обставинами та скасування рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11.07.2012 ОСОБА_4 зазначав те, що він з позовом у даній справі про визнання права власності в порядку спадкування за законом не звертався, позовну заяву не підписував та не знав про наявність заповіту, складеного його матір`ю ОСОБА_11 на його користь.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 31.03.2017 ОСОБА_4 звертався до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Козелецького районного суду від 11.07.2012, посилаючись на те, що із вищевказаним позовом про визнання права власності на житловий будинок до суду не звертався, спадщину після смерті матері ні він, ні його брат ОСОБА_1 не прийняли, до нотаріальної контори із заявами вони не зверталися. Мати заявника за життя розпорядилася своїм майном та 18.02.2004 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_9 , а тому його брат ОСОБА_1   не може претендувати на спадщину за законом взагалі (т. 1 а.с. 39-42).
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24.11.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_7 було відхилено, а рішення Козелецького районного суду від 11.07.2012 залишено без змін (т. 1 а.с. 191-193).
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 423 ЦПК України переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про те, що вказані у заяві підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а саме те, що ОСОБА_4 не звертався з позовною заявою до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позовну заяву не підписував, а також не знав про наявність заповіту, складеного його матір`ю ОСОБА_11 на його ім`я, зазначались ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.04.2012 у справі № 2508/1705/2012 та вже були оцінені судом апеляційної інстанції, а отже ці обставини не є нововиявленими, є вірним.
Також суд першої інстанції правильно зазначив, що доводи ОСОБА_4 щодо його необізнаності з приводу наявності заповіту спадкодавця у суді належним чином не доведені та не підтверджені жодними фактичними даними.
Є хибним твердження ОСОБА_7 про те, що він позбавлений можливості захистити своє право, вочевидь на спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_11 , зважаючи на те, що таке право не підтверджено матеріалами справи. Як зазначалось вище, рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 25.09.2017 рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06.03.2017 (справа № 734/384/17) - скасоване, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Стависької сільської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 відмовлено (т. 1 а.с. 169).
Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, вичерпний перелік яких наведений у ч. 2 ст. 423 ЦПК України, у справі відсутні та заявником належними і допустимими доказами не доведено їх наявність.
Правильне застосовування судом норми статті 423 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваної ухвали суду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим, згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.03.2021 залишити без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 – залишити без задоволення.
Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                     І.О.Боброва

                                                                                           О.І.Онищенко