УХВАЛА
 
17 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 200/23603/15-ц
провадження № 61-2431св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 1» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 1» Дніпровської міської ради, виконавчого комітету Бабушкінської районної 
у м. Дніпропетровську ради про включення житлового приміщення в перелік службових, визнання права користування житловим приміщенням 
та укладанням договору найму житлового приміщення, 
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2002 року Комунальне житлово-ремонтне експлуатаційне виробниче підприємство Бабушкінського району м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 1» Дніпровської міської ради (далі - КП «ЖЕП № 1») звернулось до суду з позовом 
до ОСОБА_1 про виселення.
 
У жовтні 2002 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулись до суду 
із зустрічним позовом до КП «ЖЕП № 1», виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про включення житлового приміщення в перелік службових, визнання права користування житловим приміщенням і укладання договору найму житлового приміщення.
 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 
2003 року відмовлено в задоволенні позову КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 1» до ОСОБА_1 про виселення. 
 
Визнано за ОСОБА_2 і ОСОБА_4 право користування двома кімнатами площе. 10 кв. м і 4,5 кв. м у квартирі 
АДРЕСА_1 . 
 
Зобов`язано КП «ЖЕП № 1» укласти з ОСОБА_2 договір найму на вказані приміщення. 
 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про включення житлового приміщення у перелік службових відмовлено.
 
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 
2003 року переглядалось в апеляційному та в касаційному порядку й ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2003 року 
та ухвалою Верховного Суду України від 22 червня 2005 року залишено без змін.
 
У вересні 2017 року ОСОБА_5 як особа, яка не брала участі у розгляді справи, звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2003 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 мотивувала тим, що згідно з договором дарування від 06 лютого 2001 року їй на праві власності належить 35/100 частин квартири, в якій за ОСОБА_2 і ОСОБА_4 рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2003 року визнано право користування двома кімнатами.
 
Цим же рішенням, на думку ОСОБА_5 , за ОСОБА_2 
і ОСОБА_4 визнано право на користування приміщеннями загального користування.
 
ОСОБА_5 вказувала, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, оскільки не визначив належне коло відповідачів у справі.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, 
з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2020 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено.
 
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 
2003 скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог КП «ЖЕП № 1» до ОСОБА_1 про виселення відмовлено.
 
У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 
до КП «ЖЕП № 1», виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради відмовлено.
 
У січні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , як особа, яка не брала участь у справі, подали до Верховного Суду касаційну скаргу в якій просили скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року і залишити в силі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2003 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу з Бабушкінського районного суду 
м. Дніпропетровська.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, а саме рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права 
без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку
наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального 
та процесуального права.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 1» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 1» Дніпровської міської ради, виконавчого комітету Бабушкінської районної 
у м. Дніпропетровську ради про включення житлового приміщення в перелік службових, визнання права користування житловим приміщенням 
та укладанням договору найму житлового приміщення призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в складі колегії з п`яти суддів.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                     В. М. Коротун
 
                                                                                                     М. Є. Червинська