ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 р.	Справа № 520/14165/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.09.21 року по справі № 520/14165/21
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області                  
          про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до  Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 63012300007695 від 21.04.2021 року про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте за результатом розгляду заяви від 02.04.2021.
- зобов`язати Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити оформлення та видачу громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нової посвідки на постійне проживання в Україні за заявою від 02.04.2021.
- вирішити питання щодо стягнення з Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в квітні 2021 року громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 321 від 25.04.2018 звернувся до Центру Обслуговування громадян "Паспортний сервіс" Державного підприємства "Документ" із заявою про оформленні нової посвідки на постійне проживання в Україні у вигляді картки, що містить безконтактний електронний носій, замість посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 18.12.2013 у зв`язку із її непридатністю. Однак, 31.05.2021 позивачу стало відомо про існування рішення про відмову в оформленні (видачі) довідки на постійне проживання в Україні, прийняте за результатом розгляду його заяви від 02.04.2021. Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду за відновленням порушеного права шляхом скасування протиправного рішення та зобов`язання вчинити певні дії. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 63012300007695 від 21.04.2021 року про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте за результатом розгляду заяви від 02.04.2021.
Зобов`язано Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути заяву громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.04.2021.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області  на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 908 грн.00 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляцйну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення скасувати в частині зобов`язання ГУ ДМС України в Харківській області повторно розглянути заяву громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 від 02.04.2021 та прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов`язати ГУ ДМС України в Харківській області здійснити оформлення та видачу громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нової посвідки на постійне проживання в Україні за заявою від 02.04.2021.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2013 по справі №820/10584/13-а громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ГУ ДМС України в Харківській області 18.12.2013 здійснено обмін посвідки на нову серії НОМЕР_1 . Таким чином, на момент прийняття спірного рішення відповідача про відмову в обміні посвідки на постійне проживання 21.04.2021, рішення про документування посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 18.12.2013 не скасовано. 
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що позивачем необґрунтовано заявлено вимогу про зобов`язання оформити та видати громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1  посвідку, оскільки доказів, що відповідач в подальшому буде ухилятися від виконання рішення суду по справі не надано. Також зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.
Відповідно до положень ч. 4  ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку. що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином В`єтнаму, паспорт НОМЕР_2 від 14.02.2019.
23.04.2002 отримав дозвіл на постійне проживання на території України згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію" та 17.09.2004 та на підставі рішення ВГІРФО ГУ МВС України в Харківський області позивач документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 терміном дії безстроково.
27.01.2005 позивача зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .
18.12.2013 рішенням ГУ ДМС України в Харківський області позивача документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 .
В квітні 2021 року громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 321 від 25.04.2018 звернувся до Центру Обслуговування громадян "Паспортний сервіс" Державного підприємства "Документ" по вулиці Сумській, 10 у м. Харкові із заявою про оформленні нової посвідки на постійне проживання в Україні у вигляді картки, що містить безконтактний електронний носій, замість посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 18.12.2013  у зв`язку із її непридатністю.
У зазначеному центрі оформлено заяву - анкету про обмін посвідки на постійне проживання в Україні та документи позивача  прийнято до розгляду для прийняття рішення.
У рамках надання правничої допомоги гр. В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно договору про надання правничої допомоги № В-42/21 від 24.05.2021, адвокатом Вітер Г.Р. направлено адвокатський запит № АЗ ІЇ 8/2021 від 24.05.2021 до ГУ ДМС України в Харківській області, яким просив надати наступну інформацію та копії документів, а саме:
- визначити підстави надання дозволу на імміграцію в України гр.. В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- надати копію рішення (висновку) про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- надати копію дозволу на імміграцію в Україну громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- визначити підстави документування посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 17.09.2004 року громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- визначити підстави документування посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_4 від 18.12.2013 року громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- повідомити стан чинності на теперішній час дозволу на імміграцію в Україну  та посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 17.09.2004 громадянина В`єтнаму ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_4 від 18.12.2013  громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- у разі прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 17.09.2004, посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_4 від 18.12.2013 громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати копію відповідного рішення;
- у разі прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 17.09.2004, посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_4 від 18.12.2013 року громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати копію висновку. на підставі якого прийнято вказане рішення.
У відповідь на вказаний запит, ГУ ДМС України в Харківській області надіслано лист № 6301.8.1-8594/63.2-21 від 31.05.2021, яким повідомлено, що згідно обліків Головного управління ДМС України в Харківській області значиться громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримав дозвіл на імміграцію 23.04.2002 року згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію" та 17.09.2004 рішенням УПРФО ГУ МВС України в Харківський області документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 терміном дії безстроково.
18.12.2013 року рішенням ГУ ДМС України в Харківській області громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 . Рішення про скасування даної посвідки на постійне проживання в України вищевказаному громадянину не приймалось. До вказаної відповіді долучено копію висновку про документування посвідкою на  постійне проживання позивачу.
Станом на 24.05.2021, Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківській області, у встановлений законом строк, не здійснив оформлення позивачу нової посвідки на постійне проживання в Україні, не повідомив позивача про прийняте ним рішення за результатом розгляду його заяви про оформлення нової посвідки, не надав позивачу копії прийнятого ним рішення.
24.05.2021 у рамках надання правничої допомоги позивачу відповідно до договору про надання правничої допомоги № В-42/21 від 24.05.2021, адвокат Вітер Г.Р. звернувся до Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області із адвокатським запитом № АЗ-119/21, яким просив визначити обгрунтовані підстави застосування ГУ ДМС України в Харківський області пп.11 п. 62 Постанови Кабінету Міністрів № 321 від 25.04.2018 про відмову в оформленні та видачі посвідки на постійне проживання в Україні гр. В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за результатом розгляду його заяви від 02.04.2021.
У відповідь на вказаний запит, 31.05.2021 відповідачем надана відповідь № 6301.8.1-8595/63.2-21 якою повідомлено, що 02.04.2021 ГУ ДМС України в Харківській області прийнято рішення про відмову в обміні посвідки на постійне проживання в Україні відповідно до пп.11 п. 62 Постанови Кабінету Міністрів № 321 від 25.04.2018.
Позивач вважає, що рішення Головного управління Державної міграційної служби України Харківській області про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є протиправним та таким, що грубо порушує законодавства України, права, свободи та законні інтереси позивача та підлягає скасуванню, а тому звернувся зі вказаним позовом до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необхідності визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Харківській області №63012300007695 від 21.04.2021 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.04.2021.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. N 321 визначено порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання.
Відповідно п.1. Порядку N 321 посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.
Згідно п.7. Порядку N 321 Обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання; 5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).
Відповідно п.16 Порядку N 321, документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт), територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.
Пунктом 40 Порядку № 321 передбачено, для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи:
-посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення);
-паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту;
-переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;
-документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3- 5 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;
-документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником;
- документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.
Відповідно до п.41 Порядку № 321, у разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії або оформленням нової посвідки в разі втрати або викрадення, додатково подаються документи, зазначені у підпункті 4 пункту 32. пунктах 33 і 34 цього Порядку.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем до заяви додано необхідний пакет документів, жодних зауважень з боку відповідача до змісту чи до кількості доданих до заяви документів не зазначено.
Пунктом 46 Порядку №321 визначено, що після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС або уповноважена ним посадова особа приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.
Окрім того, відповідно до п. 5 Порядку № 321 посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства.
Відповідно п. 62 Порядку № 321, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:
-іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на тимчасове проживання (крім випадків обміну посвідки або оформлення посвідки іноземцю або особі без громадянства, які тимчасово проживали на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;
-іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду;
-дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;
-встановлено належність особи до громадянства України;
-за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;
-іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17-19 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;
-отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або
-злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку із вчиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;
-паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі або строк його дії закінчився;
-встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей, підроблених документів або встановлено факт скасування наданого їм дозволу на імміграцію;
-виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті. що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;
-в інших випадках, передбачених законом.
Позивач зазначає, що ним до відповідача надано відносно себе повну та правдиву інформацію та не здійснено жодних приховувань відомостей.
Крім того, п. 63 Порядку N 32  передбачено, що копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.
У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства.
В порушенні п. 63 Порядку № 321, Головним Управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області не надано позивачу копії рішення "Про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання" громадянину В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням причин відмови, не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про відмову в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Головним Управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області прийнято протиправно.
Щодо вимоги позивача про зобов`язаня Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити оформлення та видачу громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нової посвідки на постійне проживання в Україні за заявою від 02.04.2021, колегія суддів зазначає наступне.
З аналізу положень ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади та ст.8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. 
При цьому, слід зазначити, що приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має прав перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов`язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб`єкта.
Отже, суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.
Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України зазначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина перша статті 124 Конституції України, частина друга статті 1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Суд є конституційно визначеним державним інститутом, який правомочний захищати права і свободи людини і громадянина, завданням якого є здійснення правосуддя, забезпечення права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України (стаття 55, розділ VIII Конституції України, стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.
Враховуючи вищевикладене, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції з висновком щодо необхідності виходу за межі позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.04.2021 року .
Суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 по справі № 520/14165/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Курило   	
Повний текст постанови складено  29.11.2021 року