УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 681/746/21
Провадження № 22-ц/4820/1894/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 грудня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М., 
секретар судового засідання – Кошельник В.М.,
з участю апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2021 року, суддя Стаднічук Н.Л., у справі за позовом ОСОБА_2 до Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту та повернення грошових коштів, 

встановив:

В липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з грошових коштів.
В обґрунтування позову вказала, що Полонським відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито зведене виконавче провадження №53335041 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь боргу в розмірі 146578,52 грн. В порядку примусового виконання рішень суду державним виконавцем було накладено арешт та звернуто стягнення на належне ОСОБА_3 майно, а саме на Ѕ частину нежитлової будівлі площею 792,9 кв.м., що за адресою АДРЕСА_1 , шляхом реалізації цього майна на електронних торгах. У зв`язку з тим, що торги не відбулися, вона погодилася залишити нереалізоване майно собі, сплативши на користь ОСОБА_3 різницю між вартістю майна та розміром заборгованості в сумі 110597,70 грн., яка надійшла на депозитний рахунок Полонського відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). В травні 2017 року вона звернулася в Полонський районний суд Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором поруки. Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 14.07.2017 року в даній справі за її ж заявою про забезпечення позову на кошти в сумі 110597,70 грн., які знаходяться на рахунку Полонського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, було накладено арешт. Крім того, відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2017 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 29.08.2017 року, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 153368,99 грн. інфляційних втрат, та 22612,28 грн. у вигляді трьох відсотків річних, а також судовий збір 1759,96 грн. Враховуючи, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в липні 2021 року нею було подано заяву до Полонського відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо повернення їй 110597,70 грн., однак листом від 09.07.2021 року їй було відмовлено у зв`язку із накладенням на дані кошти арешту згідно ухвали Полонського районного суду від 14.07.2017 року. Посилаючись на те, що нею обраний ефективний спосіб захисту, просила арешт із вищевказаних коштів зняти та повернути їй кошти. 
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.10.2021 року провадження у справі було закрито, у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зобов`язання передати грошові кошти та нерухоме майно відмовлено.
При вирішенні процесуального питання суд виходив з того, що арешт на спірні грошові кошти на дату розгляду справи судом скасовано. Крім того, на думку суду, позовна заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду за правилами позовного провадження в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач, як сторона виконавчого провадження (стягувач), має право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, а не в порядку позовного провадження. 
Відмовляючи в прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 суд виходив з того, що відповідно до вимог процесуального закону, зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову, однак, враховуючи закриття провадження у справі за первісним позовом, а також те, що позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору про передання нерухомого майна підлягають розгляду виключно за місцем знаходження нерухомого майна, підстав для прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування скарги вказав, що він звернувся до Полонського районного суду з позовною заявою як третя особа із самостійними вимогами щодо предмету спору у справі №681/746/21, однак його позовна заява не була приєднана до первісного позову, їй було присвоєно інший унікальний номер, №681/898/17. В подальшому незважаючи на те, що вказана позовна заява надійшла до Шепетівського міськрайонного суду 11.10.2021 року разом із позовною заявою ОСОБА_2 , однак питання щодо відкриття провадження за його позовною заявою як третьої особи не було вирішено одним і тим же складом суду, у зв`язку з чим ним було повторно подано ідентичну позовну заяву до Шепетівського міськрайонного суду 18.10.2021 року. Також, вказав на те, що судом не враховано того, що предмет спору існує до цього часу, оскільки на спірні грошові кошти накладено арешт також ухвалою Полонського районного суду від 06.12.2018 року у справі №681/1772/18, яка є чинною та не скасована.
В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. 
Заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2021 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з Полонського районного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з грошових коштів в сумі 110597,70 грн., які знаходяться на рахунку Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та повернення їй цих коштів.
У вказаній позовній заяві ОСОБА_2 просила зняти арешт з грошових коштів, який було накладено ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 14.07.2017 року з метою забезпечення позову у справі №681/612/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Згідно з рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.10.2018 року у справі №688/3721/17, яке набрало законної сили 15.01.2019 року, арешт, накладений ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 14.07.2017 року на грошові кошти в сумі 110597,70 грн., що надійшли згідно платіжного доручення № 19 від 14.07.2017 року та знаходяться на рахунку № 37310000000934 Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, які мають бути передані ОСОБА_3 , скасовано.
Як вбачається зі змісту розпорядження керівника апарату Полонського районного суду Хмельницької області від 05.10.2021 року, №13, до Полонського районного суду Хмельницької області 26.08.2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (справа 681/898/21), в якій останній просив залучити його до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору.
Крім того, 18.10.2021 року до Шепетівського міськрайонного суду надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 до Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зобов`язання в рахунок погашення боргу в сумі 393383,28 грн. передати йому грошові кошти в сумі 110597,70 грн. та нерухоме майно, а саме, Ѕ частини комплексу, який складається з будівлі санаторія-профілакторія, господарської будівлі, будівлі оранжереї та льоху, будівлі під артезіанською свердловиною та насосної, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; дві земельних ділянки, розташованих по АДРЕСА_3 , з кадастровими номерами 6823610100:01:003:0607 та 6823610100:01:003:0608.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За загальним правилом, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.
Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.
Як вбачається з матеріалів справи, забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в сумі 110597,70 грн., що належали померлому ОСОБА_3 , було накладено за заявою позивача ОСОБА_2 у справі №681/612/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
ОСОБА_2 , стверджуючи, що грошові кошти в сумі 110597,70 грн. належать їй, а не померлому боржнику ОСОБА_3 , звертаючись до суду в порядку позовного провадження, просила арешт на вказані грошові кошти зняти та зобов`язати відділ державної виконавчої служби вищевказані гроші їй повернути, вимог про визнання права власності на вказані гроші до суду не заявляла.
Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що ОСОБА_2 обрала позапроцесуальний спосіб скасування арешту на грошові кошти в сумі 110597,70 грн., однак не врахував, що відповідні обставини, а саме звернення до суду не у передбачений законом спосіб слугують підставою для відмови у задоволенні позову та не є підставою для закриття провадження у справі. Вказане узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 20.12.2019 року, №636/3015/17, від 10.02.2021 року у справі №641/1271/19-ц.
Суд вправі закрити провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом.
Такі підстави визначено у статті 255 ЦПК України.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Предмет спору – це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову – це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто правові підстави позову – це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.09.2021 року у справі №638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).
Суд першої інстанції, стверджуючи про те, що арешт на спірні грошові кошти скасовано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.10.2018 року у справі №688/3721/17, яке набрало законної сили 15.01.2019 року, не врахував, що вказана обставина не може слугувати підставою для висновку про відсутність предмету спору.
Предметом спору у даній справі виступають грошові кошти в сумі 110597,70 грн., які надійшли згідно з платіжним дорученням №19 від 14.07.2017 року та знаходяться на рахунку №37310000000934 Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, а не ухвала Полонського районного суду Хмельницької області від 14.07.2017 року про накладення на них арешту, на що суд першої інстанції уваги не звернув. 
Крім того, згідно з ухвалою Полонського районного суду від 06.12.2018 року у справі №681/1772/18, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову на спірні грошові кошти також накладено арешт, чого суд першої інстанції не врахував та не надав належної правової оцінки. 
Таким чином, суд першої інстанції, невірно застосувавши норми процесуального права та не дослідивши належним чином матеріали справи дійшов помилкового висновку щодо закриття провадження у справі, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Відповідно до ч. 6 ст. 30 ЦПК України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.
Враховуючи помилковість висновків суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, що стало також підставою для відмови у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 , як третьої особи із самостійними вимогами, поданої 18.10.2021 року, питання щодо прийняття відповідної заяви також підлягає вирішенню судом в даній справі. 
Колегія суддів звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 звертався до Полонського районного суду Хмельницької області з відповідним позовом про зобов`язання передати грошові кошти, частину нерухомого майна та земельні ділянки 26.08.2021 року, однак відповідне питання про його залучення до справи як третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету позову, а також прийняття до розгляду його позовної заяви судом не було вирішено у зв`язку з передачею справи для розгляду до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. 
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2021 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_2 до Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту та повернення грошових коштів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 грудня 2021 року.

Судді:                        Р.С. Гринчук
       
                                                                               Л.М. Грох 
                                                               
                                                                               А.М. Костенко