Ухвала

27 жовтня 2021 року
м. Київ
Справа № 401/2042/19
Провадження № 51-4434 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу з доповненням засудженого ОСОБА_4 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 21 липня 2021 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд рішень суду першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте, засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений, вказуючи на незаконність та необґрунтованість судових рішень, просить їх переглянути в касаційному порядку. Проте, на обґрунтування своїх вимог наводить доводи, які за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції. 
Крім того, у порушення приписів статей 433, 438 КПК України, засуджений у прохальній частині скарги ставить питання про приєднання та дослідження певних доказів у суді касаційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому, вказуючи про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень засуджений взагалі не обґрунтовує підстави, передбачені положеннями ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження судом касаційної інстанції, в межах повноважень суду касаційної інстанції, відповідно до вимог ст. 433 КПК України.
Вказуючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, засуджений вважає, що оскільки повернув викрадене потерпілому, його дії не заподіяли істотної шкоди що, на його думку підпадає під адміністративне правопорушення. 
Колегія суддів, звертає увагу засудженого, що зазначені доводи в його попередній касаційній скарзі були предметом перевірки суду касаційної інстанції та ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 вересня 2021 року йому було мотивовано відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Також, ставлячи питання про скасування ухвали апеляційного суду, засуджений взагалі не вказуєякі конкретно доводи апеляційних скарг сторони захисту, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив. 
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Вимоги засудженого до касаційного суду не конкретизовані, не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції та суперечать обґрунтуванню касаційної скарги. При цьому, засуджений наводить кілька вимог до суду касаційної інстанції. 
Так, у касаційній скарзі засуджений просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити кримінальне провадження. Водночас, у доповненнях до касаційної скарги ставить питання про перекваліфікацію його дій з ч. 2 ст. 185 КК Україна на адміністративне правопорушення, яке, зокрема не узгоджується з приписами ст. 436 КПК України та одночасно просить скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції, не конкретизувавши, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.
Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу з доповненням засудженого ОСОБА_4 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 21 липня 2021 року щодо нього, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                        ОСОБА_3