ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 260/1797/19
адміністративне провадження № К/9901/26102/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання пртиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2020, ухвалене у складі головуючого судді Маєцької Н.Д., та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020, прийняту у складі колегії суддів: Обрізко І.М.(головуючий), Іщук Л.П., Онишкевич Т.В.
І. Суть спору
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Астра» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - ГУ ДФС у Закарпатській області), у якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.09.2019 №0000361403.
2.          Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ «Астра» зазначило, що за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Астра" з питань повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 складено акт перевірки від 20.08.2019. За результатами вказаного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.09.2019 № 0000361403, яким встановлено порушення підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, пункту 181 статті 181, пункту 183.4 та пункту 183.10 статті 183, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1  086  096,00 грн. Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки відповідач неправомірно застосував до ТОВ "Астра" пункт 181.1 статті 181 Податкового кодексу України. Оскільки реєстрацію ТОВ "Астра" як платника єдиного податку було анульовано 22.03.2018, то відповідно перехід на сплату інших податків і зборів відбувся 22.03.2018. У зв`язку з цим, позивач вважає, що ГУ ДПС у Закарпатській області не мало правових підстав для донарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість та визначення штрафних санкцій.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          Судами попередніх інстанцій установлено, що ГУ ДФС у Закарпатській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Астра» з питань повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.
4.          За результатами перевірки складено акт перевірки від 20.08.2019 №815/07-16-14-03/13598453, установлено, що протягом 2017 року підприємство було платником єдиного податку третьої групи та задекларувало згідно поданої звітності, яка міститься в ІС «Податковий блок», а саме: податкова декларація платника єдиного податку третьої групи (юридична особа) від 06.02.2018 реєстраційним номер № 3169 та фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва від 06.02.2018 за реєстраційним № 3168 дохід в сумі 5627649, 00 грн.
5.          ТОВ «Астра» не декларовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період 2017-2018 роки.
6.          Документальною перевіркою, на підставі первинних документів, банківських виписок, касових документів, договорів, регістрів аналітичного та синтетичного обліку у відповідності до вимог пункту 183.4 статті 183 та пункту 187.1 статті 187 ПК України самостійно визначено об`єкт оподаткування по податку на додану вартість ТОВ «Астра» за період з 11.01.2018 по 31.12.2018 в розмірі 5213260,00 грн та податкові зобов`язання з якого складають 868877,00 грн.
7.          Таким чином, документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ встановлено порушення вимог підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, пункту 181.1 статті 181, пункту 183.4 та пункту 183.10 статті 183, пункту 187.1 статті 187 ПК України, внаслідок чого донараховано податку на додану вартість за період 11.01.2018 -31.12.2018 на загальну суму 868877, 00 грн.
8.          Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки ТОВ «Астра» подало заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки. За результатами розгляду якого ГУ ДФС у Закарпатській області до акту перевірки внесено зміни до стор. 3 пункту 2.3.5 Розділу ІІ «Загальні положення» та стор. 5 пункту 3.1.1.1 «Податкові зобов`язання» Розділу ІІІ «Описова частина» акту перевірки від 20.08.2019. Крім того, за результатами розгляду заперечення до акту висновки викладені в акті перевірки від 20.08.2019 №815/07-16-14-03/13598453, які заперечуються підприємством, залишено без змін.
9.          На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення від 20.09.2019 № 0000361403, яким позивачу збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на додану вартість у розмірі 1086096, 00 грн. (в т. ч. за податковим зобов`язанням  868877, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 217219, 00 грн.).
10.          Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
11.          Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 06.02.2020 в задоволені адміністративного позову відмовив.
12.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем порушено обов`язкові умови перебування на спрощеній системі оподаткування третьої групи та ним у встановлений строк не подано заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість, відтак відповідачем правомірно встановлено порушення щодо заниження до сплати в бюджет податку на додану вартість та правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення.
13.          З приводу посилань позивача, що реєстрація його як платника єдиного внеску було анульовано з 22.03.2019 та відповідно з вказаної дати відбувся перехід на сплату інших податків і зборів, то формальна наявність у платника не анульованого свідоцтва вказаного, не є достатньою умовою для перебування на спрощеній системі оподаткування.
14.          Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 09.09.2020 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження
15.          У касаційній скарзі ТОВ «Астра», посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.
16.          Як підставу касаційного оскарження відповідач вказав пункт 1 частини четвертої статті 328 КС України, -застосування судами попередніх інстанцій норми матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи без урахування висновків судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
17.          У відзиві на касаційну скаргу представник ГУ ДПС у Закарпатській області указує, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій винесені законно та обґрунтовано, на підставі всебічного та повного дослідження матеріалів та обставин справи, доводи ж касаційної скарги висновків цих судів не спростовують.
V. Оцінка Верховного Суду
18.          Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 20.09.2019 №0000361403, які ґрунтуються на висновках останнього про порушення позивачем обов`язкових умов перебування на спрощеній системі оподаткування третьої групи.
19.          Згідно із пунктом  291.2  статті  291 ПК України  спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом  297.1  статті  297  цього  Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
20.          Пункт  291.4  статті  291 ПК України  визначає, що до третьої групи платників єдиного податку можуть бути віднесені фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.
21.          Судами попередніх інстанцій установлено, що 06.02.2018 позивачем подано податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2017 рік, відповідно до якої загальна сума доходу за податковий (звітний) період становить 5627 649,65 грн.
22.          26.03.2018 ТОВ «Астра» подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за 2017 рік, згідно якої позивачем задекларовано суму доходу, що перевищує граничний обсяг доходу, визначеного підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 ПК України за 2017 рік в сумі 627649,60 грн. та задекларовано сплату єдиного податку третьої групи в розмірі 62764,97 грн.
23.          З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що позивач порушив обов`язкові умови перебування на спрощеній системі оподаткування третьої групи, оскільки обсяг отриманих ним доходів в 2017 році перевищив суму 5 000000, 00 грн. 
24.          З урахуванням законодавчих норм позивач зобов`язаний був перейти на сплату інших податків і зборів, визначених Податковим кодексом України з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому відбулось таке перевищення та не пізніше 11 січня 2018 року позивачу необхідно було надати заяву на реєстрацію платника податку на додану вартість, чого в даному випадку зроблено не було.
25.          Відповідно до підпункту 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України  платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
26.          Відповідно до пункту 183.4 статті 184 ПК України у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті.
27.          Крім того, судами встановлено, що обсяг оподатковуваних операцій позивача за період з 11.01.2018 по 31.12.2018 склав 5213260 грн. Перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань за вищевказаний період встановлено їх заниження на загальну суму 868877,00 грн. Такі обставини вказують на обов`язок позивача на включення коштів у сумі 5213260 грн. до бази оподаткування ПДВ та сплатити до бюджету ПДВ в сумі 868877,00 грн.
28.          За таких обставин та правового регулювання Верховний Суд підтримує висновки судів попередніх інстанцій щодо правомірності винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 20.09.2019 №0000361403.
29.          Щодо посилання позивача на висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №1340/4383/18 судами попередніх інстанцій правильно вказано, що фактичні обставини у цій справі є відмінними ніж у справі, яка розглядається. 
30.          Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення.
31.          Ураховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і рогляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).
32.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
33.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» залишити без задоволення.
2. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2020 року справі № 260/1797/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                          О.О. Шишов
Судді                                                                                                                       І.В. Дашутін
                                                                                                                               М.М. Яковенко