ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" жовтня 2021 р.           Справа№ 927/173/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Разіної Т.І.
суддів:            Тарасенко К.В. 
          Іоннікової І.А. 
 
Секретар судового засідання: Безрадна А.Л.
За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 19.10.2021 р. 

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німечичини" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі №927/173/21 (суддя А.В. Романенко, м. Чернігів, повний текст складено 26.05.2021)
за позовом Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Чернігівської обласної державної адміністрації, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини".
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет стору на стороні позивача: 
1. Киїнська сільська рада Чернігівського району, Чернігівської області; 
2. Чернігівської районної державної адміністрації;
про стягнення заборгованості в сумі 46   184,20 грн, розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

                                        ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави (далі - прокурор) в особі Чернігівської обласної державної адміністрації (далі - позивач)  звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до  Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-німецького спільного підприємства "Союз підприємців України-Німеччини" (надалі - відповідач/ ТОВ УНСП "Союз підприємців України-Німеччини") в якій просив суд:
- стягнути з ТОВ УНСП "Союз підприємців України-Німеччини" на користь Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області заборгованість по орендній платі за користування землею в комплексі з водним об`єктом у сумі 46 184,20 грн;
- розірвати договір б/н від 09.11.2005 оренди землі, в тому числі під водним об`єктом, загальною площею 112,9823 га, з них: 77,6968 га під водою, 7,6326 га під дамбами, 5,1826 га під проїздами, 22,4704 га під болотом, зареєстрований в Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК 09.11.2005 за №040583900001;
- зобов`язати ТОВ УНСП "Союз підприємців України-Німеччини" повернути Чернігівській обласній державній адміністрації земельну ділянку в комплексі з водним об`єктом загальною площею 112,9823 га, з них: 77,6968 га під водою, 7,6326 га під дамбами, 5,1826 га під проїздами, 22,4704 га під болотом, що знаходиться на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, до державної власності шляхом підписання акту приймання-передачі.
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору оренди землі б/н від 09.11.2005 в частині сплати орендної плати за земельну ділянку та водний об`єкт. Враховуючи, що за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати за договором у сумі 46 184,20грн за період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року, що свідчить про систематичне невиконання орендарем договірних зобов`язань, та як наслідок, недоотримання місцевим бюджетом відповідних коштів, що є достатньою підставою в силу статті 651 Цивільного кодексу України  та статей 25, 32, 34 Закону України "Про оренду землі" та п."д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) для розірвання договору оренди землі в судовому порядку та повернення з орендного користування спірної земельної ділянки.
Прокурор мотивує пред`явлення даного позову необхідністю захисту прав держави в особі розпорядника спірної земельної ділянки - Чернігівської обласної державної адміністрації, яка, в свою чергу, обізнана про наявність порушених прав у вигляді недоотриманих коштів Киїнською сільською радою Чернігівського району від оплатного строкового користування земельною ділянкою державної форми власності, однак жодних заходів для відновлення цих прав не вживає.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.02.2021 у справі №927/173/21 зокрема, залучено до участі в справі в якості третіх осіб 1 та 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Киїнську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області (далі - третя особа -1) та Чернігівську районну державну адміністрацію (далі - третя особа -2).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі № 927/173/21 закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 46 184,20 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволено. 
- розірвано договір б/н від 09.11.2005 оренди землі, укладений між Чернігівською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" земельної ділянки загальною площею 112,9823 га з них: 77 6968 га під водою, 7,632 га під дамбами, 5,1826 га під проїздами, 22,4704 га під болотом, зареєстрованого у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДКЗ 09.11.2005 №040583900001;
- зобов`язано      Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німечичини" повернути Чернігівській обласній державній адміністрації земельну ділянку загальною площею 112,9823 га, з ним: 77,6968 га під водою, 7,6326 га під дамбами, 5,1826 га під проїздами, 22,4704 га під болотом, що знаходиться на території Киїнської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, шляхом підписання акту приймання-передачі; 
- стягнуто з      Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німечичини" на користь Чернігівської обласної прокуратури 4    540 грн судового збору.
Оскільки відповідачем після відкриття провадження у справі №927/173/21 було сплачено основний борг, місцевий господарський суд закрив провадження   у цій частині в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Вказане рішення обґрунтовано тим, що матеріалами справи підтверджується факт систематичного невиконання орендарем своїх зобов`язань зі сплати орендної плати, незважаючи навіть на той факт, що заборгованість була оплачена в подальшому, у зв`язку із чим,      суд дійшов висновку, що орендарем було допущено систематичну несплату орендної плати у строки, встановлені договором, що є підставою для розірвання договору та повернення відповідачем Чернігівській обласній державній адміністрації земельну ділянку загальною площею 112,9823 га, з ним: 77,6968 га під водою, 7,6326 га під дамбами, 5,1826 га під проїздами, 22,4704 га під болотом, що знаходиться на території Киїнської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, шляхом підписання акту приймання-передачі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із прийнятим рішенням ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німечичини" (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі № 927/173/21 скасувати та прийняти ухвалу про закриття провадження в даній справі у зв`язку з повною сплатою заборгованості.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,  скаржник зазначає, що суд передчасно прийшов до висновку про те, що відповідач  допустив порушення умов договору оренди в частині сплати орендної плати, що є підставою для дострокового розірвання договору та його зобов`язання повернути земельну ділянку.
Відповідач ні в якому разі не допускав недобросовісність, оскільки у зв`язку із світовою пандемія коронавірусу COVID-19 та впроваджений Кабінетом Міністрів України режим карантину підприємство не працювало; одночасно відповідний карантин та обмежувальні протиепідемічні заходи запроваджено на території Німеччини, у зв`язку із  з чим основний  інвестор з правом підпису  щодо розпорядженням грошовими коштами не міг потратити на територію України, тому за не працюючи підприємством утворилася заборгованість.  Скаржник зазначає, що на момент подання позову, карантині обмежувальні заходи пішли на спад і зазначене дало змогу прилетіти інвестору з Німеччини та оплатити утворену заборгованість.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
02.07.2021 від прокурора через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі №927/173/21- без змін.
Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу відповідача вказував на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача та третіх осіб 1, 2 до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходили.
Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач та треті особи 1, 2 не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзиви на апеляційну скаргу      через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що   та треті особи 1, 2 у строк, встановлений судом апеляційної інстанції не подали відзивів на апеляційну скаргу,      суд дійшов висновку, що неподання позивачем та третіми 1,2 відзивів      не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до      протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.202 апеляційну скаргу ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німечичини"у справі №927/173/21   передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 927/173/21; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німечичини" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі № 927/173/21    призначено на 20.07.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 розгляд  №927/173/21  відкладено на 14.09.2021.
Проте у зв`язку з перебуванням Разіної Т.І. (головуючий суддя (доповідач)) у відпустці, судове засідання, призначене на 14.09.2021, не відбулося. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.009.2021 у справі №927/173/21 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 19.10.2021.

Явка учасників процесу
У судове засідання 19.10.2021 з`явився прокурор та представники позивача та відповідача.
Чернігівська районна державна адміністрація у судове засідання не з`явилася, проте 12.10.2021 до суду апеляційної інстанції подала клопотання про розгляд справи без участі представника Чернігівська районна державна адміністрація.
Вказане клопотання судом задоволено.          
Киїнська сільська рада Чернігівського району у судове засідання не з`явилася, проте 12.10.2021 до суду апеляційної інстанції подала клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи -1.
Вказане клопотання судом задоволено.          
Відповідно до ч. 12    ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на подані клопотання про розгляд справи без участі Чернігівської районної державної адміністрації та Киїнська сільська рада Чернігівського району, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останніх.

Позиція представників сторін у справі
У судовому засіданні представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених у ній підстав. Просив скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі №927/173/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог та в цій частині прияти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.
Прокурор у судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на неї та просив апеляційну скаргу відповідача (в оскаржуваній відповідачем частині) залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
У судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі №927/173/21 (в оскаржуваній відповідачем частині) - без змін. 

Фактичні обставини справи встановлені судом апеляційної інстанції
Як убачається із матеріалів справи, 09.11.2005, між Чернігівською районною державною адміністрацією, як орендодавцем  та ТОВ УНСП "Союз підприємців України-Німетччини", як орендарем  укладено договір оренди землі б/н (далі - Договір), відповідно до пунктів 1 та 2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для вирощування риби, яка знаходиться на території Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району та області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 112,9823га, з них: 77,6968га під водою, 7,6326га під дамбами, 5,1826га під проїздами та 22,4704га під болотом. 
У п.п. 3.4. Договору визначено, що на земельній ділянці знаходяться інженерні споруди по обслуговуванню ставків. Земельна ділянка передається в оренду разом з інженерними спорудами.
Договір укладено на 50 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).
Положеннями  п.п. 9, 10 Договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 7 270,41 грн за рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Згідно із п. 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно рівними частками протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем звітного місяця.
За умовами п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається один раз на три роки в разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.
Земельна ділянка передається в оренду для вирощування риби. Цільове призначення земельної ділянки: для несільськогосподарського призначення підприємницької діяльності (п.п. 15, 16 Договору).
Передача земельної ділянки орендарю здійснюється в триденний строк після державної реєстрації цього Договору за актом приймання-передачі (п.20 Договору).
Додатковою угодою №12/30 від 15.06.2010 сторони внесли зміни до п.9 Договору, виклавши його в наступній редакції: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 9437,17грн на рік та складається з плати за орендовану земельну ділянку та плати за розташований на ній орендований водний об`єкт загальнодержавного значення:  а) орендна плата за земельну ділянку площею 35,2856га, з них: 7,6326га під дамбами, 5,1826га під проїздами та 22,4704га під болотами встановлюється в сумі 2 947,33грн та б) орендна плата за водний об`єкт площею 77,6968га загальнодержавного значення - в сумі 6489,84грн на рік.
Розірвання Договору оренди землі в односторонньому випадку допускається. Умовами розірвання Договору в односторонньому порядку є не виконання умов даного Договору (п.39 Договору).
Дія Договору припиняється шляхом його розірвання зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.38 Договору).
Чернігівською районною державною адміністрацією обов`язки за Договором оренди виконано належним чином, передано ТОВ УНСП "Союз підприємців України-Німеччини" в оплатне строкове користування земельну ділянку, що знаходиться на території Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району та області, загальною площею 112,9823га, що відповідачем не заперечується.
Між сторонами вносилися зміни до Договору, шляхом укладення Додаткових угод, зокрема:
-  Додатковою угодою №12/30 від 15.06.2010 сторони внесли зміни до п.9 Договору, виклавши його в наступній редакції: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 9437,17 грн на рік та складається з плати за орендовану земельну ділянку та плати за розташований на ній орендований водний об`єкт загальнодержавного значення: а) орендна плата за земельну ділянку площею 35,2856 га, з них: 7,6326 га під дамбами, 5,1826га під проїздами та 22,4704га під болотами встановлюється в сумі 2 947,33 грн та б) орендна плата за водний об`єкт площею 77,6968 га загальнодержавного значення - в сумі 6 489,84 грн на рік;
- Додатковою угодою б/н від 30.10.2018 внесено зміни до Договору оренди землі від 09.11.2005 б/н та викладено п.5 та п.9 Договору в новій редакції. Встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання Договору становить 1 252 345,78 грн, в т.ч. за земельну ділянку під водним об`єктом площею 67,6486 га - 841 813,91 грн та за земельну ділянку площею 45,3337 га - 410 531,87 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі безготівково в розмірі 3 (три) відсотків від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на рік, що складає 37570,37грн на рік. Орендодавцем за Договором є Чернігівська обласна державна адміністрація (позивач у справі).
Обґрунтовуючи позов прокурор зазначив, що починаючи з жовтня 2019 року по грудень 2020 року в орендаря утворилась заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 46184,20грн, що згідно і з п. п. 9, 11 Договору, з урахуванням редакції додаткової угоди від 30.10.2018 до Договору, мала вноситись ним щомісячно в погодженому сторонами розмірі (3 130,86грн), що в тому числі підтверджується податковими деклараціями з плати за землю за звітний період 2019-2020 роки, наданими ГУ ДПС у Чернігівській області на запит прокуратури разом з супровідними листами від 19.01.2021 №122/5/25-01-04-01-05 та від 27.01.2021 №275/5/25-01-13. 
З огляду на систематичне невиконання орендарем договірних зобов`язань по своєчасній сплаті орендних платежів за користування земельною ділянкою, що призвело до недотриманням місцевим бюджетом Киїнської сільської ради, на території якої розміщена дана земельна ділянка, відповідних коштів, наявні достатні правові підстави в силу вимог статті 651 ЦК України, статей 25, 32, 34 Закону України "Про оренду землі" та п."д" частини 1 статті 141 ЗК України для розірвання договору оренди землі в судовому порядку та повернення з орендного користування спірної земельної ділянки.
Відповідач факт прострочення оплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою починаючи з жовтня 2019 року в сумі 46 184,20 грн не заперечував.
Як убачається із матеріалів справи, після відкриття провадження в справі (22.02.2021) відповідач згідно з квитанцією №4 від 05.03.2021 (копія наявна в матеріалах справи) в рахунок погашення наявного боргу по орендній платі в спірному періоді сплатив 58 643,10 грн, у тому числі в рахунок повної оплати наступних місяців - січня, лютого та березня 2021 року, що підтверджено повноважним представником відповідача в судовому засіданні 10.03.2021.
Враховуючи, що після відкриття провадження в справі, відповідачем у повному обсязі погашено суму основного боргу по орендні платі за Договором у період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року, суд, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України закрив провадження в справі  в частині стягнення 46 184,20 грн. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника скаржника, прокурора та представника позивача,  проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача (в оскаржуваній ним частині) не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Предметом позовних вимог у даній справи є розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки у комунальну власність, 
Підставою позову зазначено істотне порушення умов спірного договору оренди - систематична несплата орендної плати.
Частиною  1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі»    передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються   Земельного кодексу України, Цивільним кодексом України , цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За приписами   ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 Закону України «Про оренду землі, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі»,   договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»    істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За змістом ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі»    визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі»,   договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною 1   ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями   24 і 25 цього Закону    та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених   ЗК України   та іншими законами України.
Відповідно до пункту "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України    підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Згідно із ч. 2 ст. 782 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)    наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.
Разом з тим, за ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України , слід зазначити, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17.
Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких   за   пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
З урахуванням викладених вище норм законодавства, у разі   систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою,   тобто систематичне порушення договору оренди земельної   ділянки,   дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.
При цьому сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість (після звернення з позовом про розірвання договору), оскільки згідно зі   ст. 625 ЦК України    зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 925/549/17, а також у постанові Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/826/18 та у постанові від 23.03.2021 у справі                      №922/2754/19.
З наданих підтверджується податковими деклараціями з плати за землю за звітний період 2019-2020 роки, наданими ГУ ДПС у Чернігівській області на запит прокуратури разом з супровідними листами від 19.01.2021 №122/5/25-01-04-01-05 та від 27.01.2021 №275/5/25-01-13 становить 46 184,20 грн.
В оскаржуваному рішенні місцевим господарським судом встановлено, що відповідачем, в порушення умов Договору оренди землі від 09.11.2015  за №б/н, заборгованість з орендної плати, що виникла у період з жовтня 2019 по грудень 2020 року, сплачено лише 05.03.2021, що підтверджується квитанцією №4 від 05.03.2021, у зв`язку з чим на законних підставах у розумінні п. 2 ч. 1   ст. 231 ГПК України    закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 46 184,20 грн.
При цьому, у наведеній частині рішення суду відповідачем в апеляційному порядку не оскаржується.
З огляду на викладене, вищезазначені вимоги діючого законодавства та умови укладеного договору, які регулюють правовідносини між сторонами у справі, та   несплату   орендарем   орендної плати за користування земельною ділянкою   протягом 2019-2020 років, а також наявність заборгованості на час подання прокурором позову про розірвання спірного договору, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про доведеність   факту   систематичного порушення орендарем умов спірного договору оренди    щодо повного та своєчасного внесення орендних платежів, а також те, що неотримання орендодавцем   орендної плати   протягом більш ніж одного року безумовно свідчить, що орендодавець значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні спірного договору.
Таким чином, місцевий господарський суд повно і всебічно дослідив подані сторонами докази, правильно застосував норми матеріального права із дотриманням норм процесуального права та, як наслідок, дійшов обґрунтованого висновку, про те, що сам   факт   систематичного порушення умов договору оренди земельної   ділянки   в частині внесення орендних платежів, з огляду на положення діючого законодавства та умов п. 11, 39 спірного договору, є підставою для розірвання договору, незважаючи навіть на той   факт,   що заборгованість була оплачена в подальшому, після звернення прокурора з позовом про розірвання спірного договору.
Щодо зобов`язання відповідача повернути Чернігівській обласній державній адміністрації земельної ділянки в комплексі з водним об`єктом загальною площею 112,9823 га, з них: 77,6968 га під водою, 7,6326 га під дамбами, 5,1826 га під проїздами, 22,4704 га під болотом, що знаходиться на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до   ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.
Пунктом 21 Договору сторони визначили обов`язок орендаря повернути орендодавцю земельну ділянку після припинення дії договору.
Як зазначалось вище, орендодавцем та стороною договору оренди землі від 09.11.2005 (станом на дату його укладення) була Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, як уповноважений на той час орган. 
У подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012, з 01.01.2013 землі державної та комунальної власності розмежовано. Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що в разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: в межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.
Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади щодо передачі в власність або користування земельних ділянок за межами та в межах населеного пункту, а саме: сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки в власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки в власність або в користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.
Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, в власність або в користування в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; індивідуального дачного будівництва.
Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, в власність або в користування для всіх потреб.
Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, в власність або в користування в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або в випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
При цьому, місцевим господарським судом вірно зазначене про те, що згідно статті 122 ЗК України та в зв`язку з набуттям чинності Закону України "Про аквакультуру", розпоряджатися спірною земельною ділянкою для цілей риборозведення наділена Чернігівська обласна державна адміністрація.
Отже, враховуючи обґрунтованість вимог про розірвання договору оренди землі, вимога про поверненням земельної ділянки орендарем також підлягає задоволенню.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених скаржником апеляційній скарзі
Доводи заявника апеляційної скарги про погашення заборгованості не спростовують встановлені як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції обставини систематичної несплати орендної плати, а тому не приймаються судом.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"   з 12 березня 2020 до 22 травня 2020  на всій території України було встановлено карантин. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України його дія неодноразово була продовжена; в той же час, як убачається із матеріалів  справи орендарем (відповідачем) не здійснювалася орендна оплата з жовтня 2019 року, тобто до запровадження карантинних обмежень та в матеріалах справи відсутні і відповідачем      не надано жодних доказів не здійснення      господарської діяльності саме у зв`язку з забороною (обмеженням).
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх доведеністю та обґрунтованістю.
Відповідно до  п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.  
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі №927/173/21 (в оскаржуваній відповідачем частині), та, відповідно, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німечичини" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі №927/173/21 покладаються на скаржника.
Так, суддя Тарасенко К.В. з 22.10.2021 по 05.11.2021 перебувала у відпустці; суддя - Іоннікова І.А., з 23.10.2021 по 01.11.2021 перебувала у відпустці, головуючий суддя -  Разіна Т.І.  з 08.11.2021 по 12.11.2021 перебувала у відпустці.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270,  275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німечичини"  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2021 у справі №927/173/21 залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Справу   №927/173/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддями - 15.11.2021 (після виходу суддів Разіної Т.І., Іоннікової І.А. та Тарасенко К.В. із відпусток).

Головуючий суддя                                                            Т.І. Разіна 

Судді                                                                                К.В. Тарасенко

                                                                                І.А. Іоннікова