УХВАЛА

29 листопада 2021 року 
м. Київ
справа №200/753/21-а
адміністративне провадження № К/9901/40326/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дасюк Віктор Володимирович на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 200/753/21-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування п. 24 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 68 від 08.05.2020 та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.
Не погодившись з судовими рішеннями, позивач 04 листопада 2021 року направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 200/753/21-а та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
У касаційній скарзі позивач як підставу касаційного оскарження зазначає про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі № 288/349/17; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що частиною восьмою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Первинно ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено з 18.03.2014, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААБ № 415810 від 31.03.2014. Із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України позивач звернувся 03.03.2020, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого частиною восьмою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У постанові Верховного Суду від 20 квітня 2021 року в справі № 818/2194/18, суд висловив правову позицію щодо застосування норм права у цій категорії справ, а саме: законодавцем встановлено преклюзивний трирічний строк на звернення до уповноваженого органу для осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, тобто строк, з яким пов`язане існування (виникнення або припинення) права і закінчення якого тягне за собою втрату такого права. Тобто, право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» може бути реалізовано протягом трьох років з дня виникнення такого права.
Отже, суд касаційної інстанції зауважує, що Верховний Суд уже викладав в своїх постановах висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, яке порушене в касаційній скарзі, а суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у цій справі відповідно до такого висновку.
Колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 квітня 2021 року в справі № 818/2194/18, яким керувався суд апеляційної інстанції. 
Щодо правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду № 288/349/17 від 22 березня 2018 року, то слід зазначити, що обставини справи не є подібними та релевантними обставинам справи № 200/753/21-а.
З огляду на наведене Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями  333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дасюк Віктор Володимирович на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 200/753/21-а.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     Л. Л. Мороз
                                                                                                    Л. В. Тацій