П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8548/20	

Категорія: 108010000          Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
          Час і місце ухвалення: 17:42, м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 09.07.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.
при секретарі – Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправним та скасування акту, припису,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2020 року приватне акціонерне товариство "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" (ПрАТ "ІЦКК") звернулося до суду з позовом до Державної екологічної інспекції в Одеській області (у теперішній час Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область)) про: 
-          визнання протиправним та скасування акту, складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №26/12 від 13 грудня 2019 року;
-          визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції в Одеській області №15 від 16 грудня 2019 року. 
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 20 грудня 2019 року посадовими особами ПрАТ "ІЦКК" було отримано Акт, складений за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №26/12 від 13 грудня 2020 року.
20 грудня 2019 року посадовими особами ПрАТ "ІЦКК" було отримано припис Державної екологічної інспекції у Одеській області №15 від 16 грудня 2020 року, яким відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 року №652, приписано усунути наступні порушення:
-          встановити зону санітарної охорони джерел господарсько-побутового водопостачання відповідно до умов дозволу на спецводокористування;
-          не допускати змішування твердих побутових відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія;
-          відпрацьовані шини, упаковку, металобрухт зберігати у спеціально відведених місцях для зберігання відходів;
-          здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів;
-          подавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи; 
-          не допускати засмічення земельних ділянок промисловими та побутовими відходами;
-          підготувати звіт про оцінку впливу на довкілля та отримати висновок з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність;
-          провести інвентаризацію зелених насаджень.
Позивач зазначив, що згідно з положеннями ч.15 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані Форми актів. Постановою Кабінету Міністрів України №342 від 10 травня 2018 року (далі Постанова №342) були затверджені дві нові методики розробки уніфікованих форм актів та визначення критеріїв ризику від діяльності суб`єктів господарювання.
Згідно з п.11 Постанови №342 усі нові вимоги, положення, інші умови, у т.ч. застосування нових Методик та визнання попередніх документів, а саме Методик та уніфікованих актів, розроблених на підставі цих Методик, що втратили чинність, вступає в дію з 01 вересня 2018 року.
Уніфікована форма акту з переліком питань була розроблена та затверджена Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 26 листопада 2019 року №450 "Про затвердження Уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів" та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2019 року за №1293/34264.
Таким чином, у період з 01 травня 2018 року (дата затвердження нових Методик) до 27 грудня 2019 року (дата реєстрації нової форми уніфікованого Акту) Державною екологічною інспекцією України спільно з Міністерством енергетики та захисту довкілля України здійснювалася розробка, погодження, затвердження та реєстрація у встановленому чинним законодавством порядку Уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Тобто, старі форми акту, розроблені на підставі визнаних такими, що втратили чинність, не повинні застосовуватися, оскільки не відповідають новим підходам Закону (зокрема, щодо розподілу питань залежно від ступеня ризику та інші).
Тому позивач вважав, що Акт від 13 грудня 2019 року складено з порушенням вимог ч.15 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки застосовані перелік питань та критерії оцінки, не передбачені чинним законодавством України та форма акту не є уніфікованою, у зв`язку з тим, що Уніфікована форма акту з переліком питань зареєстрована в Міністерстві юстиції України тільки 27 грудня 2019 року за №1293/34264.
Враховуючи вищевикладене, ПрАТ "ІЦКК" стверджує, що застосування органом державного нагляду – Державною екологічною інспекцією в Одеській області при перевірці критеріїв оцінки, переліку питань та форми актів, що визнані законодавством України такими, що втратили чинність є незаконними.
Дана позиція висловлена, зокрема, у наступному рішенні суду апеляційної інстанції у справі №852/14689/19 та співпадає з роз`ясненням від 03 січня 2019 року Державної регуляторної служби України "Позиція ДРС щодо наявності повноважень у органів державного нагляду (контролю) на проведення перевірок й права підприємців не допускати їх до проведення перевірок за відсутності затверджених уніфікованих форм актів, що складаються за результатами перевірок", оприлюдненому на офіційному сайті Державної регуляторної служби України.
Щодо зазначених в Акті порушень, на усунення яких видано припис, позивач зазначив, що вказаних порушень допущено не було, а тому припис є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою від 01 червня 2021 року суд за заявою відповідача замінив Державну екологічну інспекцію в Одеській області на правонаступника – Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області). 
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що 23 березня 2020 року на адресу Інспекції надійшов лист позивача №462/1-Ю від 17 березня 2020 року, яким надано інформацію щодо виконання припису №15 від 16 грудня 2019 року.
Згідно даного листа на виконання п.1 припису ПрАТ "ІЦКК" було приведено до відповідності згідно ДБН та оновлено металеві огорожі ЗСО; на виконання п.2 припису ПрАТ "ІЦКК" було обладнано контейнерами для сміття для сортування твердих побутових відходів; на виконання п.3 припису на території ПрАТ "ІЦКК" були проведені заходи щодо очищення її від шин, упаковки та металобрухту; на виконання п.4 припису ПрАТ "ІЦКК" було видано наказ №428/1 від 16 грудня 2019 року "Про здійснення контролю за станом місць об`єктів розміщення власних відходів" та призначена відповідальна особа у сфері поводження з відходами, яка здійснює зазначений контроль; на виконання п.5 припису ПрАТ "ІЦКК" було видано наказ №429/1 від 18 грудня 2019 року "Про призначення відповідальних посадових осіб ПрАТ "ІЦКК" за надання інформації до органів місцевого самоврядування"; на виконання п.6 припису ПрАТ "ІЦКК" було проведено роботу щодо виявлення та усунення засмічення земель промисловими, побутовими відходами; на виконання п.7 припису ПрАТ "ІЦКК" було обрано виконавця щодо отримання висновку з оцінки впливу на довкілля та укладено договір №ВА20/03/02-1 від 24 січня 2020 року; на виконання п.8 припису ПрАТ "ІЦКК" повідомлено, що територія, на якій розташовується ПрАТ "ІЦКК", не належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Ізмаїла та за ПрАТ "ІЦКК" не закріплено жодного об`єкту благоустрою.
Отже, з вищевказаної інформації, можна зробити висновок, що припис, винесений ПрАТ "ІЦКК" виконується.
У судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що п.п.1-6 припису позивачем фактично виконані, а п.п.7, 8 – у процесі виконання.
Посилаючись на висновки Верховного Суду у постановах від 31 липня 2019 року у справі №806/1456/16 та від 13 лютого 2020 року у справі №808/3059/17, відповідач вважав, що оскільки на час розгляду справи в суді позивачем частково виконані вимоги припису, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Щодо виконання п.7 припису відповідач зазначив, що в ході планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПрАТ "ІЦКК" встановлено факт провадження господарської діяльності без одержання висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням п.9 ч.3 ст. 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".
Статтею 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" передбачено, що висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.
Статтею 13 Закону України "Про екологічну експертизу", що діяв до 18 грудня 2017 року, було передбачено, що здійснення державної екологічної експертизи є обов`язковим для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.
Відповідно до п.12 Переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року №808 (що діяв до 28 лютого 2019 року) діяльність з виробництва целюлози, паперу та картону з будь-якої сировини становить підвищену екологічну небезпеку.
Висновок державної екологічної експертизи на здійснення господарської діяльності, з виробництва картону, який відповідачеві необхідно було отримати до введення в дію Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" (до 18 грудня 2017 року) - відсутній.
Згідно п.9 ч.3 ст. 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" друга категорія видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає виробництво картону з будь-якої сировини, продуктивністю понад 1 тонну на добу.
Відповідно до довідки, наданої під час проведення планової перевірки від 06 грудня 2019 року №2682 підприємство за добу випускає від 36 т до 90 т продукції.
Також, ПрАТ "ІЦКК" було повідомлено про обрання виконавця щодо отримання висновку з оцінки впливу на довкілля та укладено договір №ВА20/03/02-1 від 24 січня 2020 року.
Отже, з огляду на вищевикладене, відповідач вважає п.7 припису обґрунтованим, законним та таким, що скасуванню не підлягає.
Щодо п.8 припису, яким позивачу приписано провести інвентаризацію зелених насаджень, позивач зазначає, що потужності ПрАТ "ІЦКК" розташовані за межами будь-яких населених пунктів та за підприємством не закріплено жодного об`єкту благоустрою.
Інспекція не погоджується з позицією позивача, адже ніяких підтверджень того, що вул. Нахімова, 300, м. Ізмаїл (місце розташування ПрАТ "ІЦКК") не належить до населеного пункту, Позивачем не надається.
Статтею 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад приймають рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Відповідно до ст. 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.
Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Оскільки ПрАТ "ІЦКК" розташоване за адресою: вул. Нахімова, 300, м. Ізмаїл та не входить до переліку об`єктів, яким адреса не присвоюється, то на нього поширюється дія Закону України "Про благоустрій населених пунктів".
Згідно ст. 21 Законом України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.
В п.6 ч.1 ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", дається визначення зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.
Оскільки, на території ПрАТ "ІЦКК" були виявлені зелені насадження, з метою дотримання вимог ч.2 п.5 ст. 18 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", якою передбачено проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, ПрАТ "ІЦКК" було винесено п.8 припису.
Отже, Інспекція вважає, що п.8 припису є законним, обґрунтованим та скасуванню не підлягає.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року суд за клопотанням відповідача закрив провадження у частині позовних вимог ПрАТ "ІЦКК" до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправним та скасування акту, складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №26/12 від 13 грудня 2020 року.
Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту перевірки апелянтом не оскаржена.
Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року позовну заяву ПрАТ "ІЦКК" (адреса: вул. Нахімова, 300, м. Ізмаїл, Одеська область, код ЄДРПОУ 00278818) до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (адреса: пр-т Шевченка, 12, м. Одеса, 65058, код ЄДРПОУ 43879780) – задоволено частково.
Скасовано п.8 Припису Державної екологічної інспекції в Одеській області від 16 грудня 2019 року №15.
У задоволенні решти позову – відмовлено.
В апеляційній скарзі ПрАТ "ІЦКК" ставиться питання про скасування судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року (в частині відмови у задоволенні позовних вимог) в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          суд першої інстанції невірно застосував ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V та норми Постанови Кабінету Міністрів України №342 від 10 травня 2018 року, Наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 26 листопада 2019 року №450, оскільки Акт №26/12 від 13 грудня 2019 року був складений за Уніфікованою формою, що не відповідає обставинам справи;
-          суд першої інстанції невірно застосував норми ч.2 ст. 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", ст.ст. 14, 21 Закону України "Про екологічну експертизу" та зробив помилковий висновок щодо необхідності отримання ПрАТ "ІЦКК" висновку державної екологічної експертизи, у зв`язку з чим рішення першої інстанції підлягає скасуванню;
-          ПрАТ "ІЦКК" зазначав посилання на законодавство України та додавав докази, що підтверджують відсутність порушень по кожному з п.п.1-6 припису, проте суд першої інстанції проігнорував доводи викладені в позовній заяві та взагалі не надав їм правової оцінки.
У відзиві Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на апеляційну скаргу вказується, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає позицію апелянта щодо оскарження рішення суду першої інстанції необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПрАТ "ІЦКК", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
В період з 02 грудня 2019 року по 13 грудня 2019 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області було проведено плановий захід державного нагляду(контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання ПрАТ "ІЦКК" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
За результатами вказаного планового заходу Державною екологічною інспекцією в Одеській області складено Акт №26/12 від 13 грудня 2019 року, що підтверджується копією цього Акта.
Крім того, Державною екологічною інспекцією у Одеській області за результатами планового заходу складено припис №15 від 16 грудня 2019 року, яким відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 року №652, з метою усунення виявлених в ході планового заходу порушень приписано:
П.1 - встановити зону санітарної охорони джерел господарсько-побутового водопостачання відповідно до умов дозволу на спецводокористування;
П.2 - не допускати змішування твердих побутових відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія;
П.3 - відпрацьовані шини, упаковку, металобрухт зберігати у спеціально відведених місцях для зберігання відходів;
П.4 - здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів; 
П.5- подавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи; 
П.6 - не допускати засмічення земельних ділянок промисловими та побутовими відходами;
П.7 - підготувати звіт про оцінку впливу на довкілля та отримати висновок з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність; 
П.8 - провести інвентаризацію зелених насаджень.
На виконання припису №15 від 16 грудня 2019 року позивачем 17 березня 2020 року на адресу відповідача надіслано лист №462/1-Ю, яким надано інформацію щодо виконання припису.
Відповідно до листа №462/1-Ю від 17 березня 2020 року: 
-          на виконання п.1 припису згідно ДБН В2.5-74:13 на 1 та 2 артезіанські свердловини встановлено ЗСО розміром 30*30 м; на виконання припису ПрАТ "ІЦКК" було приведено до відповідності згідно ДБН та оновлено металеві огорожі ЗСО; 
-          на виконання п.2 припису ПрАТ "ІЦКК" було обладнано контейнерами для сміття для сортування твердих побутових відходів, таким чином, змішування твердих побутових відходів на території ПрАТ "ІЦКК" не здійснюється; також було видано наказ №427/1 від 16 грудня 2019 року "Про недопущення змішування твердих побутових відходів на території ПрАТ "ІЦКК"; 
-          на виконання п.3 припису на території ПрАТ "ІЦКК" були проведені заходи щодо очищення її від шин, упаковки та металобрухту; також було видано наказ №426/1 від 16 грудня 2019 року "Про забезпечення зберігання відпрацьованих шин, упаковки, металобрухту у спеціально відведених для цього місцях ПрАТ "ІЦКК";
-          на виконання п.4 припису ПрАТ "ІЦКК" було видано наказ №428/1 від 16 грудня 2019 року "Про здійснення контролю за станом місць об`єктів розміщення власних відходів" та призначена відповідальна особа у сфері поводження з відходами, яка здійснює зазначений контроль; 
-          на виконання п.5 припису ПрАТ "ІЦКК" було видано наказ №429/1 від 18 грудня 2019 року "Про призначення відповідальних посадових осіб ПрАТ "ІЦКК" за надання інформації до органів місцевого самоврядування"; 
-          на виконання п.6 припису ПрАТ "ІЦКК" було проведено роботу щодо виявлення та усунення засмічення земель промисловими, побутовими відходами; з метою недопущення в подальшому засмічення земельних ділянок території видано наказ №444 від 26 грудня 2019 року "Про здійснення контролю за станом місць об`єктів розміщення власних відходів" та призначено відповідальну особу; 
-          на виконання п.7 припису ПрАТ "ІЦКК" видано наказ №445 від 26 грудня 2019 року "Про призначення відповідальних посадових осіб ПрАТ "ІЦКК" за підготовку звіту про оцінку впливу на довкілля та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність та проведено моніторинг суб`єктів господарювання, які надають послуги з виконання робіт з розробки документів для оцінки впливу на довкілля та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність; було обрано виконавця щодо отримання висновку з оцінки впливу на довкілля та укладено договір №ВА20/03/02-1 від 24 січня 2020 року, строк виконання робіт згідно умов договору – 8 місяців; 
-          на виконання п.8 припису ПрАТ "ІЦКК" повідомлено, що територія, на якій розташовується ПрАТ "ІЦКК", не належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Ізмаїла та за ПрАТ "ІЦКК" не закріплено жодного об`єкту благоустрою. Вказане підтверджується листом Ізмаїльського міського голови на запит ПрАТ "ІЦКК" від 26 грудня 2019 року №2876.
Задовольняючи частково позовні вимоги справу, суд першої інстанції виходив з того, що лише п.8 спірного припису, яким позивачу приписано провести інвентаризацію зелених насаджень, підлягає скасуванню.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час здійснення відповідачем планового заходу контролю відносно позивача була чинною Уніфікована форма акта, затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09 серпня 2017 року №303. Акт №26/12 від 13 грудня 2019 року був складений за вказаною Уніфікованою формою, передбаченою наказом №303, оскільки на момент його складання інша затверджена Уніфікована форма акта, згідно Методики, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №342, була відсутня.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів зазначає, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. 
Невиконання вимог закону щодо проведення перевірки та оформлення її результатів призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч.2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки складений з порушенням порядку, встановленого законом.
Таким чином, рішення (припис), прийнятий на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.15 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон №877-V) при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Частиною 2 ст. 5 Закону №877-V, зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.
Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.
Згідно ч.7 ст. 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду  (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до ч.8 ст. 7 Закону №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Постановою Кабінету Міністрів України №342 від 10 травня 2018 року були затверджені нові методики розробки уніфікованих форм актів та визначення критеріїв ризику від діяльності суб`єктів господарювання.
Згідно з п.1-1 Постанови №342 установлено, що положення затверджених цією постановою методик не застосовуються до 01 вересня 2018 року.
Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 26 листопада 2019 року №450 "Про затвердження Уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2019 року за №1293/34264, затверджено Уніфіковану форму акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю), щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Також визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 09 серпня 2017 року №303 "Про затвердження Уніфікованої форми акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 жовтня 2017 року за №1289/31157.
Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що 10 травня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №342, якою затверджено Методику, п.1-1 якої встановлено, що положення затверджених цією постановою методик не застосовуються до 01 вересня 2018 року.
Обставини, пов`язанні із втратою з 01 вересня 2018 року чинності всіх критеріїв, розроблених органами державного нагляду (контролю), було повідомлено Державною регуляторною службою України як центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, на своєму офіційному веб-сайті.
Зокрема, зазначено про те, що всі критерії та уніфіковані форми актів, розроблені органами державного нагляду на підставі методик, затверджених постановами Кабінетом Міністрів України, які втратили чинність згідно із постановою №342, є нечинними, оскільки вони не відповідають новій методиці. 
Суд першої інстанцій, проаналізувавши норми законодавства, зробив висновок про те, що контролюючим органом правомірно застосована Уніфікована форма акту, затверджена Наказом Мінекології від 09 серпня 2017 року за №303.
Проте, доводи позивача стосувались не виключно дотримання форми акту, а й застосування саме Методики та порядку визначення критеріїв ризиковості, а також переліку питань.
Водночас, сам факт ухвалення нової Методики розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності, зумовлював необхідність визначення нових критеріїв на підставі цієї методики, оскільки на її основі розробляються вимоги до критеріїв.
Вказане свідчить про те, критерії мають відповідати вимогам методики, чинної на момент спірних відносин. 
Отже, існує прямий взаємозв`язок між методикою та критеріями.
У рішенні від 03 жовтня 1997 року №4-зп Конституційний Суд України надав роз`яснення порядку набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
Таким чином, єдиний орган конституційної юрисдикції фактично передбачив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.
На підставі наведеного, доцільно зробити висновок про те, що судом під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення спірних правовідносин.
За наведених підстав, при наданні оцінки правомірності дій контролюючого органу при проведенні перевірки та складанні припису, необхідно враховувати вплив на висновки про встановлені порушення, застосування чинної Методики.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 09 серпня 2017 року №303 "Про затвердження Уніфікованої форми акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів", затверджений відповідно до ст.ст. 20-2, 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ч.2 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року №752, з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства екології та природних ресурсів у відповідність до чинного законодавства.
В свою чергу, станом на дату проведення перевірки ПрАТ "ІЦКК" Методика розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року №752 втратила чинність.
Аналогічна правова позиція щодо застосування чинної Методики під час проведення перевірок викладена в постанові Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №640/4984/19.
Колегія суддів зауважує, що завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у ст. 2 КАС України.
Наведені обставини в сукупності свідчать про протиправність припису Державної екологічної інспекції в Одеській області №15 від 16 грудня 2019 року, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині його скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "ІЦКК" було сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 4 204 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1565 від 30 червня 2020 року та за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції у розмірі 6 306 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2526 від 05 серпня 2021 року.
З урахуванням того, що в частині позовних вимог провадження у справі було закрито, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на користь ПрАТ "ІЦКК" судовий збір у розмірі 2 102 грн. за подачу адміністративного позову та 3 153 грн. за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ "ІЦКК".

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції в Одеській області №15 від 16 грудня 2019 року. 

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 12, код ЄДРПОУ 43879780) на користь приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 300, код ЄДРПОУ 00278818) судовий збір у розмірі 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за подачу адміністративного позову та 3 153 грн. (три тисячі сто п`ятдесят три гривні) за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.