ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2860/15-ц  Номер провадження 22-ц/814/2385/21	Головуючий у 1-й інстанції Потетій  А.Г.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:        
Головуючого судді: Панченка О.О.
Суддів: Дорош А.І., Пікуля В.П.
при секретарі Філоненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2019 року ухвалену у складі головуючого судді Потетія А.Г., повний текст судового рішення виготовлено дата не вказана, у справі за поданням державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пампури Михайла Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :
               ОПИСОВА ЧАСТИНА
               Зміст позовних вимог
У червні 2019 року державний виконавець Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пампура Михайло Юрійович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
Зазначав, що на виконанні Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження за № 58125685 до складу якого входять наступні виконавчі провадження: 
-50049655 та 50049545 з примусового виконання виконавчого листа № 2/545/1552/15 виданого 19.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 1466052,20 грн. та судових витрат в сумі 21990,78 грн.
Постановою від 09.02.2016 року відкрито виконавче провадження, зобов`язано ОСОБА_1 подати декларацію про доходи та майно, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. 
Посилався на те, що на адресу ОСОБА_1 , неодноразово надсилалися виклики, щодо його явки до виконавця та надання пояснень, але рішення суду боржником не виконано, декларацію про доходи та майно не надано, будь яких дій спрямованих на виконання не здійснено.
З урахуванням наведеного, просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених рішенням суду. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2019 року подання державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пампури Михайла Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 – задоволено. 
Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим листом № 2/545/1552/15, виданого 19 січня 2016 року Полтавським районним судом Полтавської області. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 , ухиляється від виконання рішення суду, кошти не сплачує, на виклики до державного виконавця не з`являється тому є підстави для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду, просить ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2019 року скасувати та відмовити у задоволенні подання державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пампури М.Ю. про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
У своїй апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем не надано доказів, які б підтверджували ухилення боржника від виконання зобов`язання за рішенням суду, а тому відсутні підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.
Зазначає, що задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від зобов`язання. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 67126,93 доларів США, що за курсом 21,84 грн. складає 1466052,20 грн.
Далі встановлено, що на виконанні у Полтавському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 58125685 до складу якого входять наступні виконавчі провадження: 
-50049655 з примусового виконання виконавчого листа № 2/545/1552/15 виданого 19.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 1466052,20 грн.
-50049545 з примусового виконання виконавчого листа № 2/545/1552/15 виданого 19.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судових витрат у розмірі 21990,78 грн.
09.02.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано ОСОБА_1 подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
01.08.2017 року державним виконавцем Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Марчишиной А.А. на адресу ОСОБА_1 , була надіслана обов`язкова до виконання вимога якою повідомлялося, що у останнього є непогашений борг та про обов`язок боржника з`явитися до відділу державної виконавчої служби.
18.01.2019 року державним виконавцем Полтавського РВ ДВС ГТУЮ Пампурою М.Ю. на адресу ОСОБА_1 було надіслано виклик то зобов`язано останнього з`явитися до виконавця 21.01.2019 року.
Згідно відомостей ДФС та ПФУ джерел доходу у боржника не виявлено, відкриті рахунки в банківських установах відсутні. 
Відповідно до відповіді з реєстру МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровані. 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Положеннями ст.263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 19 ч.3 ст.18 вказаного Закону України встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України.
Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».
Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.
Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Полтавському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження № 58125685.
За вищезазначеним виконавчим провадженнями боржником є ОСОБА_1 .
Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону «Про виконавче провадження», 09.02.2016 держаним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника ОСОБА_1 , подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Згідно супровідних листів від 01.08.2017 року № 1269 та від 18.01.2019 року № 789 державним виконавцем було направлено копії постанов про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 для виконання.
Відповідно до ст. 31 «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Аналогічна норма міститься в ч.1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" чинної редакції.
Однак, в матеріалах зведеного виконавчого провадження № 58125685, яке було надано Полтавським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області, жодних відомостей, які б свідчили, що постанова про відкриття виконавчого провадження на виконання вимог ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» була направлена рекомендованим листом та отримана боржником матеріали справи не містять.
Звертаючись до суду з даним поданням, державний виконавець Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Пампура М.Ю. вказував на те, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання та не вчиняє жодних дій, спрямованих на таке виконання у виконавчому провадженні, ігнорує виклики та вимоги державного виконавця, однак доказів, які б свідчили про отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та навмисне чи інше свідоме невиконання боржником рішення суду, та наявність можливостей вчинити дії в порядку його виконання державним виконавцем не надано.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невстановивши, чи мало місце і у чому полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, які саме свідомі діяння (дії або бездіяльність) чинить боржник, що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, та чи є у нього реальні можливості виконати цей обов`язок, не мав підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2019 року про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами пункту дев`ятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю; 
Відповідно до частини шостої, статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки скаржник є інвалідом другої групи та звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги то з Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 грн. 00 коп.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2019 року - скасувати.
У задоволенні подання державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пампури Михайла Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути із Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 09 грудня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                                О. О. Панченко

Судді:                                                                                                         А. І. Дорош                                                        
                                                                                 В. П. Пікуль