Ухвала
 
01 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 757/41679/17
провадження № 61-15108ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від                            27 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», третя особа: заступник директора із забезпечення виробництва філії НВЦ «Техдіагаз» ПАТ «Укртрансгаз» Коломєєв Дмитро Валентинович про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз», третя особа: заступник директора із забезпечення виробництва філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ «Укртрансгаз» Коломєєва Д. В. про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди -задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано Наказ № 243-к від 19 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру філії НВЦ «Техдіагаз» ПАТ «Укртрансгаз».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру філії НВЦ «Техдіагаз» ПАТ «Укртраснгаз» з 20 червня                    2017 року.
Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 червня 2017 року по 18 липня 2017 року у розмірі 10 573,06 грн. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року залишено без руху на підставі статті                          357 ЦПК України.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 серпня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз», третя особа: заступник директора із забезпечення виробництва філії НВЦ «Техдіагаз» ПАТ «Укртрансгаз» Коломєєв Д. В. про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди., відмовлено.
У вересні 2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 засобами поштового зв'язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 27 серпня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
Особою, яка звернулася із касаційною скаргою, подано до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно частини першої статті 394 ЦПК питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що про оскаржуване рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 було відомо з 28 січня 2020 року, проте з апеляційною скаргою на вказане рішення представник скаржника звернувся лише 09 грудня 2020 року.
Тому суд апеляційної інстанції дійшовши до висновку про те, що твердження представника скаржника щодо отримання копії рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року представником ОСОБА_1 лише                                    25 листопада 2020 року не заслуговують на увагу, оскільки після отримання 28 січня 2020 року рішення позивачем, представник скаржника не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу, ухвалою від 13 липня 2021 року залишив апеляційну скаргу без руху та надав скаржнику строк для подання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне  оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року.
На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В заяві про поновлення строку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 посилається на те, що копію оскаржуваного рішення Печерського районного суду м. Києва від                                  27 листопада 2019 року представник ОСОБА_1 отримав лише 25 листопада                         2020 року в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, що підтверджується розпискою про отримання, яка міститься в матеріалах справи.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, тому повинен був в розумні інтервали часу вживати заходи для того, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.
Суд апеляційної інстанції, надавши оцінку обізнаності позивача, який ініціював судовий розгляд, про розгляд його справи в суді та оскаржене рішення суду першої інстанції, врахувавши, що  ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом на подання апеляційної скарги у визначений процесуальним законом строк, пропустивши цей строк, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, правильно застосувавши положення частини першої статті 358 ЦПК України. 
Правильність застосування судом апеляційної інстанції вищевказаних норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. 
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга                         ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 серпня 2021 року є необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, другою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», третя особа: заступник директора із забезпечення виробництва філії НВЦ «Техдіагаз» ПАТ «Укртрансгаз» Коломєєв Дмитро Валентинович про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                        Є. В. Петров
А. А. Калараш
О. С. Ткачук