УХВАЛА

06 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  917/1059/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Львова Б.Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Полтавський вентиляторний завод" (далі - ПАТ "Полтавський вентиляторний завод")
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" 
(далі - ТОВ "Метінвест Інжиніринг")
до ПАТ "Полтавський вентиляторний завод"
про стягнення 14 831 661,08 грн., та
за зустрічним позовом ПАТ "Полтавський вентиляторний завод"
до ТОВ "Метінвест Інжиніринг"
про стягнення 1 444 124,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2021 ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" вперше звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 917/1059/18, а рішення господарського суду Полтавської області від 31.05.2019 залишити в силі. Також скаржник просив поновити строк на касаційне оскарження, зупинити виконання оскаржуваного судового рішення та відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 08.10.2021 вперше подану касаційну скаргу ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі №917/1059/18 повернуто скаржнику на підставі частини п`ятої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

28.10.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" вдруге звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 917/1059/18, а рішення господарського суду Полтавської області від 31.05.2019 залишити в силі. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження та зупинити виконання оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 10.11.2021 касаційну скаргу ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі №917/1059/18 залишено без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 ГПК України, визначено, що скаржнику необхідно: звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку і надати докази на підтвердження своїх доводів щодо поновлення строку на оскарження та навести інші підстави для поновлення строку; надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме у сумі 409 049,25 грн.

Ухвала Верховного Суду від 10.11.2021 отримана скаржником 16.11.2021, що підтверджується інформацією про відстеження листа № 0101616810481 на сайті https://ukrposhta.ua.

26.11.2021 ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" подало до Касаційного господарського суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якому навело інші підстави для поновлення строку для подання касаційної скарги.

Дослідивши матеріали касаційної скарги з доданими до неї документами, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 3, 9 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.7 Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а у даному випадку касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна касаційна скарга, та дата судового рішення апеляційного господарського суду, яке оскаржується.

До заяви про усунення недоліків касаційної ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" додано платіжне доручення від 25.11.2021 №3376, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 409 049,25 грн., з призначенням платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Проте зазначене платіжне доручення не може бути прийняте як належний доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, оскільки в призначенні платежу за квитанцією відсутній номер справи та дата судового рішення апеляційного господарського суду, яке оскаржується.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі № 914/1542/17, від 16.01.2019 у справі № 905/1057/18, від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18 та ухвалах Верховного Суду від 27.04.2020 у справі № 910/5640/18. від 12.05.2020 у справі № 910/7841/19, від 03.09.2020 у справі № 923/713/19, від 15.03.2021 у справі № 916/2379/20.

З огляду на викладене платіжне доручення, надане скаржником, не може вважатися належним доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 917/1059/18.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Скаржник обґрунтовує пропуск строку відсутністю можливості сплатити судовий збір, так як у нього були відсутні кошти.

Суд, розглянувши клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, дійшов висновку, що підстави, які наводить у ньому скаржник, не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

Згідно зі статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Східного апеляційного господарського суду у справі №917/1059/18 прийнята 22.06.2021, дата складання повного тексту постанови - 07.07.2021, а тому строк на її оскарження закінчився 27.07.2021.

Касаційна скарга вдруге подана 28.10.2021, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Верховний Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки всі учасники рівні перед законом та мають прямий обов`язок сплатити судовий збір за перегляд судових рішень у суді касаційної інстанції.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Проте скаржник у своєму клопотанні не наводить достатніх обґрунтувань пропуску процесуального строку, які можна було б вважати непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій (а саме своєчасного подання касаційної скарги у передбачені ГПК України).

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у клопотанні про поновлення строку не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також не зазначено об`єктивних непереборних обставин, що стали причиною його пропуску строку, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними та відмовляє у його задоволенні.

Крім того, як вже зазначалося, додане скаржником до касаційної скарги платіжне доручення від 25.11.2021 №3376 на суму 409 049,25 грн. не може вважатися належним доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 917/1059/18.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Частиною п`ятою статті 293 ГПК України передбачено, що ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє не пізніше ніж через двадцять днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі №917/1059/18.

Крім того, Суд зазначає, що повернення помилково сплаченого судового збору передбачено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системами обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787. Цей Порядок визначає процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, зокрема, податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету (пункт 2 названого Порядку).

Керуючись статтями 234, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Полтавський вентиляторний завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі             № 917/1059/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                             В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                             І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                                   Б. Львов