Ухвала
    
08 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 390/70/21
провадження № 61-18010ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Кіровоградської обласної прокуратури, Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування і суду,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суд з позовом до Головного Управління Національної поліції України в Кіровоградській області (далі- ГУНП в Кіровоградській області), Кіровоградської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів слідства, прокуратури і суду, у якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 142 244,65 грн відшкодування втраченого заробітку, 550 грн відшкодування втраченого страхового платежу, 15 000 грн сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні, 300 000 грн у відшкодування моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у цивільній справі.
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 15 000 грн, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні, 198 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього стягнуто на користь ОСОБА_1 213 000 грн. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 20 000 грн в якості відшкодування витрат на правову допомогу у даній цивільній справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
03 листопада 2021 року ГУНП в Кіровоградській області засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року. ГУНП в Кіровоградській області посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.  
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ціна позову у справі № 390/70/21 становить 457 794,65 грн, тому вона є справою з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ГУНП в Кіровоградській області подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Кіровоградської обласної прокуратури, Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування і суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          І. О.  Дундар  
 
                                                                                                                      Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                            М. М. Русинчук