ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1712/21 Справа № 201/9657/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мельниченко С. П. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Гусакової О.Б. на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. та стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 11 серпня 2021 року о 07.45 год., керуючи автомобілем «Мазда», д/н НОМЕР_1 , рухалась по а/ш Н 30 «Василівка-Токмак-Бердянськ» поблизу с. Замістя у Запорізькій області, де при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з попутним автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що відсутні фотокартки пошкодження автомобілю марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , та показання свідків. Вважає, що при поясненнях потерпілого пошкодження мали б бути на обох автомобілях у виді вм`ятин з правого боку на автомобілі МАЗДА та лівого переднього крила/фари автомобілю ВАЗ. Вважає, що автомобілі рухались в одному напрямку та зблизились один до одного, що є порушенням іншого пункту ПДР, а саме 13.1. Зазначає, що схема місця ДТП оформлена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, від захисника Гусакової О.Б. надійшло клопотання про розгляд справи у її та ОСОБА_1 відсутність, у зв`язку з чим розгляд справи було проведено за відсутності учасників справи.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. 
Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого прийняти законне вмотивоване рішення.
Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
       При цьому положеннями п. 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
       Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП від 12 лютого 2021 року з фототаблицями; рапортом поліцейського, а також іншими наявними доказами у справі. 
       Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є безпідставними, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП останній містить усі необхідні відомості, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище потерпілого; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
А відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків не є порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки відомості про останніх зазначаються лише у разі їх наявності, при цьому, як слідує з матеріалів справи, жодних свідків — очевидців ДТП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення встановлено не було.
Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що схема місця ДТП не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, є безпідставними, оскільки у відповідності до вимог п. 4 Розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, остання містить усі необхідні відомості. 
При цьому схема місця ДТП не містить транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , координати його розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, а також координати місця зіткнення, оскільки ОСОБА_1 залишила місце ДТП та на час складання протоколу про адміністративне правопорушення присутня не була.
Факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, складеним інспектором СРПП ДП №9 ДРУП від 14 вересня 2021 року за ст. 122-4 КУпАП.
А відсутність фотокарток пошкоджень автомобілю «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , не є істотним порушенням вимог КУпАП, оскільки вказані пошкодження зафіксовані у схемі місця ДТП, що не заперечується в апеляційній скарзі.
Певні неточності, які містить схема місця ДТП, не є підставою для визнання її недопустимим та неналежним доказом, з огляду на те, що вони не істотними та не впливають на встановлені судом першої інстанції обставини вчинення ДТП та висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вказане також кореспондується з рішенням у справі “Сутяжник проти Росії” від 23 липня 2009 року, відповідно до якого ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності. 
Крім того, версія захисника щодо обставин ДТП, а саме, що автомобілі рухались в одному напрямку та зблизились один до одного, що є порушенням іншого пункту ПДР, а саме 13.1, були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції, який належним чином їх розглянув, визнав ці доводи необґрунтованими, навівши мотиви своїх висновків.
При цьому вказані пояснення захисника спростовуються сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №009924 від 14 вересня 2021 року за ст. 124 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №009534 від 14 вересня 2021 року за ст. 122-4 КУпАП, схемою місця ДТП, рапортом поліцейського та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .
З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       На переконання апеляційного суду сукупності наявних в матеріалах справи доказів достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх ОСОБА_1 та її захисником, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.
       Сукупність досліджених в суді першої інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.
       Таким чином, твердження захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, належно перевірялися в судовому засіданні й обгрунтовано визнані безпідставними.
       Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
       З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
       При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення. 
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
       Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом. 
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду – без змін. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Гусакової О.Б. — залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП — залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот