ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/10210/16
адміністративне провадження № К/9901/61549/18  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів:  Рибачука А.І., Стародуба О.П.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року (суддя Васильченко І.П.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2018 року (колегія суддів: Собків Я.М., Петрик І.Й., Сорочко Є.О.) у справі № 826/10210/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "АТЕК" до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фільвертс Таун", про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :
Приватне акціонерне товариство "АТЕК" звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фільвертс Таун", в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило суд визнати недійсними погодження документації з землеустрою Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві відносно земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Новикова-Прибоя, 9; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:85:123:0001) площею 2,7989 га, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Новикова-Прибоя, 9 та внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру.
Позовні вимоги, серед іншого, мотивує тим, що земельна ділянка, розташована за адресою: м. Київ вул. Чистяківська, 20, була виділена підприємству рішенням №492 від 21.03.1950 р. та рішенням від 26.01.1950 р. для облаштування спортивного комплексу, а земельна ділянка, розташована за адресою: м. Київ вул. Новикова-Прибоя, 9, була виділена підприємству рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих №2015 від 07.12.1954 р. для облаштування піонерського табору для дітей працівників підприємства. При цьому, позивач зазначає, що вище перелічені земельні ділянки використовувались підприємством більше 60 років та нікому не передаватись; не продавались ні ділянки, ні об`єкти, розташовані на цих ділянках; підприємство не відмовлялось від права користування вищезазначеними земельними ділянками. Водночас оплата технічної документації здійснена за рахунок третьої особи - ТОВ "Фільвертс Таун".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністратвиного суду від 04.07.2018, позов  задоволено частково.
Визнано протиправним погодження документації з землеустрою Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві на земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Новикова-Прибоя, 9.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що подана на погодження технічна документація із землеустрою відповідала встановленим вимогам, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у її погодженні. Зазначає, що у Головного управління Держгеокадастру у м. Києві були відсутні правоустановлюючі документи щодо права власності ПрАТ «АТЕК» на нерухоме майно, що знаходиться на спірній земельній ділянці. Вказує на помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності у позивача права постійного користування на спірну земельну ділянку, оскільки в нього відсутні правоустановлюючі  документи.
Ухвалою Верховного Cуду від 16.10.2018 відкрито касаційне провадження.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні та залишити судові рішення без змін.
У зв`язку з відсутністю клопотань від всіх учасників  про участь в судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судами встановлено, що Приватне акціонерне товариство «АТЕК» є правонаступником Київського Ордену Червоного Трудового Прапора Екскаваторного заводу «Червоний екскаватор». Майно заводу було викуплено у держави трудовим колективом відповідно до акту викупу від 15.01.1991 та на його базі створено акціонерне товариство, яке набуло усіх прав роздержавленого заводу. На праві постійного користування підприємство набуло ряд земельних ділянок.
Земельна ділянка, розташована за адресою: м. Київ вул. Чистяківська, 20, була виділена підприємству рішенням №492 від 21.03.1950 та рішенням від 26.01.1950  для облаштування спортивного комплексу, а земельна ділянка, розташована за адресою:                  м. Київ вул. Новикова-Прибоя, 9, була виділена підприємству рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих №2015 від 07.12.1954 для облаштування піонерського табору для дітей працівників підприємства.
В подальшому Київською міською радою проведено інвентаризацію земель та 16.06.2016  Головним управлінням Держгеокадастру у м.Києві проведено державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:85:123:0001), площею 2,7989 га, яка розташована за адресою: м.Київ, Оболонський район, вул. Новикова-Прибоя, 9. Цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.
Реєстрацію земельної ділянки  проведено  на підставі технічної документації на замовлення  ТОВ «Фільвертс Таун».
Вказане стало підставою для звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач при погодженні  технічної документації не врахував, що замовником технічної документації  є особа, яка не є землевласником чи землекористувачем, а при проведення державної реєстрації земельної ділянки не врахував право власності на розміщені на ній об`єкти нерухомості за  ПрАТ «АТЕК».
Дослідивши  спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 35 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року №  858-IV (в редакції, чинній на момент проведення оспорюваної державної реєстрації земельної ділянки) інвентаризація земель  проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою,  їхніх меж, розмірів, правового статусу,     виявлення    земель,    що    не    використовуються, використовуються нераціонально або не  за  цільовим  призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених   земель,   встановлення   кількісних    та    якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру,  здійснення  державного  контролю  за  використанням  та охороною  земель  і  прийняття  на  їх  основі  відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Порядок проведення інвентаризації земель затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. N 513 (далі - Порядок № 513, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 7 Порядку № 513 вихідними даними для проведення інвентаризації земель є:
матеріали з Державного фонду документації із землеустрою;
відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою;
містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку;
планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику (Проект "Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру") між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку;
відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень;
копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку;
матеріали, підготовлені за результатами обстеження земельних ділянок щодо їх якісного стану.
Згідно п. 8, 9 Порядку № 513 підставою для проведення інвентаризації земель є рішення відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.
Замовниками технічної документації можуть бути органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим чи органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі (далі - замовники).
Згідно п. 26  Порядку  №513  за результатами проведення інвентаризації земель виконавцем робіт складається технічна документація, що включає: технічне завдання на виконання робіт з інвентаризації земель; пояснювальну записку, яка містить коротку характеристику об`єкта інвентаризації, підстави для виконання робіт, реквізити виконавця, опис матеріалів, використаних під час складання технічної документації, зміст і склад виконаних робіт із землеустрою; текстові матеріали: рішення органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органів місцевого самоврядування або суду про проведення інвентаризації земель; копії документів, що містять вихідні дані, які використовувалися під час проведення інвентаризації земель; матеріали топографо-геодезичних вишукувань; додатки, які складаються у формі таблиць і містять дані, зазначені у пунктах 22-23 цього Порядку; пропозиції щодо узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, і Державному земельному кадастрі; графічні матеріали - робочий і зведений інвентаризаційні плани.
Пунктами 30, 31 Порядку № 513 передбачено, що відомості, отримані в результаті інвентаризації земель, підлягають внесенню до Державного земельного кадастру протягом семи робочих днів після передачі копій матеріалів, отриманих в результаті проведення інвентаризації земель, до місцевого фонду документації із землеустрою.
Відомості, отримані в результаті інвентаризації земель, систематизуються та узагальнюються:
у разі її проведення в межах міст (крім міст республіканського Автономної Республіки Крим значення), селищ, сіл та територій, визначених проектами формування території і встановлення меж сільських, селищних рад, - управлінням (відділом) Держземагентства у районі в цілому за районом;
у разі її проведення в межах районів та міст обласного значення - головним управлінням Держземагентства в області в цілому за областю.
Системний аналіз наведених положень дає змогу дійти висновку, що технічна документація із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельних ділянок - це сукупність технічних завдань, пояснювальних записок, текстових та графічних матеріалів, погоджених та затверджених в установленому законом порядку, на підставі яких органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування реалізують власну компетенцію, приймаючи рішення про віднесення земель до відповідної категорії у разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії.
Відповідно до ч. 13 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації.
У разі якщо на підставі матеріалів інвентаризації здійснюються формування земельних ділянок за рахунок земель державної та комунальної власності, визначення їх угідь, а також віднесення таких земельних ділянок до певних категорій, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Частинами першою та другою статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель.
Судами встановлено, що  Головним управлінням Держгеокадастру у м.Києві в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012  № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» було здійснено 16.06.2016  державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:85:123:0001), площею 2,7989 га, яка розташована за адресою: м.Київ, Оболонський район, вул. Новикова-Прибоя, 9. Цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Реєстрацію проведено на замовлення  ТОВ «Фільвертс Таун».
Відтак, на підставі погодженої технічної документації (яка скасована судами, що є предметом касаційного перегляду)  проведено державну реєстрацію земельної ділянки, яка не тягне за собою виникнення будь-яких речових прав на неї. 
Водночас, матеріали справи не містять, ні технічної документації щодо проведення інвентаризації, ні витягу щодо державної реєстрації земельної ділянки. Також важливим аспектом у цій справі є  питання щодо наявності будь-яких речових прав, що, можливо, виникли після оскаржуваного погодження висновку та  проведення державної реєстрації земельної ділянки. Вказане слід достовірно встановити судами для правильного вирішення справи.
Згідно із частиною другою статті 353 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом від 15.01.2020 № 460-IX) підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2018 року скасувати.
Справу № 826/10210/16 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                         А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                       А.І. Рибачук

                                                                                                                                О.П. Стародуб