КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  369/2975/14-ц                                                                            Головуючий у І-й інстанції - Волчко А.Я.
апеляційне провадження № 22-ц/824/15283/2021                              Доповідач Заришняк Г.М
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 листопада  2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.
при секретарі -  Діденко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення наведеного виконавчого листа на примусове виконання, боржник: ОСОБА_1 ,-
 
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
У жовтні 2019 року ТОВ «Вердикт КапітаЛ» звернулося в суд із заявою  про видачу дубліката виконавчого листа №369/2975/14-ц та поновлення строку для пред`явлення   виконавчого листа на примусове виконання.
В обґрунтування поданої  заяви Товариство вказувало, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2014 року позов ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» кошти у розмірі 11 920, 13 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 140 123, 44 грн.; заборгованість за платою по кредиту 9 428,33 грн.; пеню у розмірі 150 000,00 грн.; три відсотки річних - 5 188,84 грн. та інфляційні втрати у розмірі 665, 94 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь ПАТ «Родовід Банк» судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На виконання даного рішення 16 жовтня 2014 року, було видано виконавчий лист.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2019 року замінено стягувача згідно заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2014 року в цивільній справі №369/2975/14-ц з ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ  «Вердикт Капітал».
Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
У зв`язку із перебуванням ПАТ «Родовід Банк» на стадії ліквідації, кадрових змін,  скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик (електронну торгову систему ProZorro), через що було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Родовід Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів, що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
На підтвердження викладених у заяві обставин щодо відсутності виконавчих листів та у якості підтвердження того, що вказаний виконавчий лист не передавався ТОВ «Вердикт Капітал», заявником  надано Акт перевірки матеріалів кредитної справи.
Посилаючись на викладене, товариство просило задовольнити заяву.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року заяву задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа по справі №369/2975/14-ц, звернувши до виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .
Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №369/2975/14-ц.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал»  просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без зміни, як таку, що відповідає вимогам процесуального закону. 
В судовому  засіданні суду  апеляційної інстанції  представник  апелянта підтримав подану апеляційну скаргу  з підстав та доводів,  викладених в ній.
Інші учасники процесу  до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належними чином, про причини неявки суд не повідомили.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення  строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив із її обґрунтованості  та доведеності.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що рішенням  Києво-Святошинського районного суду  Київської області  від 28 травня 2014 року  позов ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ«РОДОВІД БАНК» кошти у розмірі 11 920, 13 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 140 123, 44 грн.; заборгованість за платою по кредиту- 9 428,33 грн.; пеню у розмірі 150 000,00 грн.; три відсотки річних - 5 188,84 грн. та інфляційні втрати у розмірі 665, 94 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1  на корить ПАТ «Родовід Банк»судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. 
 На виконання даного рішення 16 жовтня 2014 року було видано виконавчий лист.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2019 року замінено стягувача за заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2014 року в цивільній справі №369/2975/14-ц з ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».
Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) зроблено висновок, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Таким чином, дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України  у разі пропуску строку  для пред`явлення  виконавчого документа до виконання  з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.
Звертаючись із заявою  про видачу  дублікату  виконавчого документа, заявник вказував, що 02 лютого 2015 року  головним державним виконавцем Києво-Святошинського  районного відділу  державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження. 30 березня 2015 року  у зв`язку з відсутністю майна у боржника було винесено постанову про повернення  виконавчого документа стягувачу. Однак ні постанова  про завершення виконавчого провадження, а ні виконавчий документ на адресу стягувача  не надходили. Неодноразові запити  та заяви, направлені  на адресу виконавчої служби, про надання  доказів відправлення вказаних виконавчих документів, залишились без відповіді.
При цьому обґрунтовуючи подану заяву в частині  поновлення строку  для пред`явлення виконавчого документа  до виконання, Товариство вказувало, що узв`язку із перебуванням ПАТ «Родовід Банк» на стадії ліквідації, кадровими змінами,  скороченням штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик (електронну торгову систему ProZorro), через що було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Родовід Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів, що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Вказані доводи ТОВ «Вердикт Капітал» матеріалами справи не спростовані та підтверджуються актом про втрату виконавчих документів  в результаті  перевірки  матеріалів кредитної справи №77.1/АК-00899.08.2 від  21.01.2019р., яким  встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів № 357/9765/15-ц, виданих на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду  Київської області  від 28 травня 2014 року (а.с.2).
Отже, втрата оригіналу виконавчого листа підтверджена належними доказами, а тому наявні підстави для видачі дублікату виконавчого документа та  поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.
Постановлена судом ухвала відповідає вимогам норм процесуального права й не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги про те, що акт втрати виконавчого документу є сумнівним, оскільки складений працівниками банку, які є зацікавленими особами, не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях самого апелянта, а тому до уваги судом не приймаються.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. 
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Статтею 18 ЦПК України, встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
У Законі України "Про виконавче провадження" поняття "виконавче провадження" розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греці, заява №183571/91" (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…".
19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко ex ofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).
В матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, які б свідчили про  виконання відповідачем  рішення  Києво-Святошинського районного суду  Київської області  від 28 травня 2014 року.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.
Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).
При цьому, колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Керуючись   ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року -  залишити без змін
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і  в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

 Головуючий
 
  Судді: