Справа № 161/11771/20 	Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б. 	
Провадження № 22-ц/802/1453/21  Категорія: 84 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 листопада 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,
представника суб`єкта оскарження Арсенюк О. В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк Оксани Валеріївни, пов`язані з оцінкою нерухомого майна, заінтересована особа – Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2020 року,  
                                         В С Т А Н О В И В :
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі зазначеною скаргою.
Покликався на ті обставини, що державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Арсенюк О. В. відкрила виконавче провадження з виконання виконавчого листа щодо солідарного стягнення з нього та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк») заборгованості за кредитним договором у розмірі 182593 грн 31 коп.
Під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності, проведено оцінку майна, за результатами якої складений звіт та 07 липня 2020 року наданий йому для ознайомлення.
Крім того скаржник вказував, що не погоджується з визначеною вартістю майна, яка на його думку, є суттєво занижена, оскільки на порушення процедури проведення оцінки оцінювач КЕФ «Експертиза-тоутал» не провів візуальний огляд квартири, не дослідив її характеристики та властивості. Доступу до об`єкта оцінки він останньому не надавав, за наданням доступу до нього державний виконавець не звертався.
На підставі його самостійного звернення до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 останньою визначено ринкову вартість майна, яка суттєво відрізняться від оцінки, проведеної комерційно-експертною фірмою за дорученням державного виконавця.
Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії державного виконавця, пов`язані з оцінкою нерухомого майна для передачі на реалізацію ДП «Сетам» та визнати недійсним і скасувати звіт про оцінку майна від 23 червня 2020 року, виготовлений КЕФ «Експертиза-тоутал».
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою його скаргу задовольнити та визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О. В, пов`язані з оцінкою нерухомого майна для передачі на реалізацію ДП «Сетам», а саме 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . 
Апеляційна скарга мотивована тим, що оцінювач не провів особистого огляду об`єкта оцінки, зокрема його внутрішнього огляду, що могло вплинути на результати такої оцінки, а саме на визначення ринкової вартості майна, у зв`язку із чим існують підстави для визнання незаконними дій державного виконавця.
Відзив на апеляційну скаргу в даній справі не подавався.
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції неодноразово.
Так, 28 січня 2021 року постановою Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2020 року без змін.
Постановою Верховного суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Бондаренко В. Г., було задоволено частково. Постанову Волинського апеляційного суду від 28 січня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О. В., заінтересована особа – ПАТ «Укргазбанк» в частині вимог, що стосуються протиправності оцінки майна, скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Заслухавши пояснення представника суб`єкта оскарження, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , в частині визнання недійсним і скасування звіту про оцінку майна, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні порушення, допущені державним виконавцем при проведенні оцінки нерухомого майна призначеним суб`єктом оціночної діяльності, які б слугували підставою для визнання неправомірними його дій, та скасування результатів проведеної оцінки майна.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна. 
Встановлено, що на виконанні в Другого ВДВС у місті Луцьку ЗМУ МЮ (м. Львів) перебуває виконавчий лист № 2-1816/2011 виданий 23 листопада 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання рішення суду щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 182593 грн 31 коп. та витрат по сплаті судового збору.
Постановою державного виконавця другого ВДВС у м. Луцьк Арсенюк О. В. 28 листопада 2011 року було відкрито виконавче провадження № 30498612 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за вказаним виконавчим листом.
Постановою цього ж державного виконавця від 21 березня 2016 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.
З наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що на праві спільної часткової власності за боржником ОСОБА_1 зареєстрована 1/3 частки квартири, що розташована в АДРЕСА_2 .
Крім того встановлено, що постановою від 05 травня 2020 року головного державного виконавця Другого ВДВС у місті Луцьку ЗМУ МЮ (м. Львів) Арсенюк О. В., за клопотанням стягувача ПАТ «Укргазбанк», призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ КЕФ «Експертиза-Тотуал» для встановлення ринкової вартості описаного та арештованого майна, а саме 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Державним виконавцем та експертом з метою проведення огляду об`єкта оцінки, здійснювався вихід до місця знаходження нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , однак в квартиру для її огляду експерт допущений не був, про що було складено акт державного виконавця від 23 червня 2020 року.
Згідно висновку оцінювача ТОВ КЕФ «Експертиза-Тотуал» від 22 червня 2020 року, наданого державному виконавцю, вартість 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , становить 413203 грн 67 коп. У звіті також зазначено, що ринкова вартість квартири була визначена порівняльним підходом як початкова ціна для подальшої реалізації на прилюдних торгах.
Також встановлено, що вартість 1/3 частки вказаної вище квартири згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 наданого боржником ОСОБА_1 , станом на 10 липня 2020 року становить 541532 грн, що суттєво відрізняється від суми вартості цього ж майна визначеної попереднім оцінювачем.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону).
Пунктами 6, 15, 22 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (частина перша статті 20 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.
Згідно зі статтею 13  цього Закону для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки  майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.
Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.
Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.
Частиною шостою статті  9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.
Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.
Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.
Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;  вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Разом із цим відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.
Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.
Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.
Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна, тобто як зовнішнього огляду, так і внутрішнього.
Водночас, належних та допустимих доказів проведення особистого внутрішнього огляду об`єкта оцінки суб`єктом оціночної діяльності  матеріали звіту не містять.
Крім того, у висновку про вартість майна відсутні дані про неможливість особистого огляду об`єкта дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту № 1 та пунктів 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Таким чином, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про безпідставність доводів скаржника щодо обов`язкової необхідності огляду оцінювачем об`єкта оцінки, так як ознайомлення з об`єктом оцінки можливе не лише шляхом його особистого огляду, а й шляхом вивчення, аналізу оцінювачем матеріалів, які відображають об`єктивний стан майна, є помилковим, та таким що не відповідає вимогам чинного законодавства 
У зв`язку з наведеним, та враховуючи вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 , ухвалу суду першої інстанції в частині вирішення вимог щодо визнання недійсним та скасування звіту про оцінку нерухомого майна в силу вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким визнати недійсним та скасувати звіт від 23 червня 2020 року про оцінку описаної та арештованої 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 78,1 кв. м., яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою:  АДРЕСА_4 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності Комерційно-експертною фірмою «Експертиза-Тотуал».
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 , суд, -
                                          У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2020 року в даній справі в частині відмови визнання недійсним та скасування звіту від 23 червня 2020 року про оцінку нерухомого майна виконаний суб`єктом оціночної діяльності Комерційно-експертною фірмою «Експертиза-Тотуал» скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Визнати недійсним та скасувати звіт від 23 червня 2020 року про оцінку описаної та арештованої 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 78,1 кв. м., яка на праві спільної власності належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою:  АДРЕСА_4 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності Комерційно-експертною фірмою «Експертиза-Тотуал».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий    

Судді