УХВАЛА

12 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/4400/20
адміністративне провадження № К/9901/35700/21 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на постанову Третього  апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №280/4400/20 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Офіс Генерального прокурора, товариство з обмеженою відповідальністю «Сайметрікс-Україна» про визнання протиправними та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  
ВСТАНОВИВ:
27 вересня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач 01 липня 2020 звернувся до суду з позовом до прокуратури Запорізької області у зв`язку зі зміною назви - Запорізької обласної прокуратури, Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Офіс Генерального прокурора, товариство з обмеженою відповідальністю «Сайметрікс-Україна», згідно з яким просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 №261 Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Запорізької області №733к від 29.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержаннями законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Запорізької області №975к від 02.06.2020 про внесення змін в частині дати звільнення до наказу прокурора Запорізької області №733к від 29.04.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержаннями законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержаннями законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області або на рівнозначній посаді, що буде існувати в прокуратурі Запорізькій області;

- стягнути, нарахувати та виплатити з прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03.06.2020 року по дату прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Постановою Третього  апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі №280/4400/20 було скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 №261 Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки.

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Запорізької області №733к від 29.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержаннями законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області.

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Запорізької області №975к від 02.06.2020 про внесення змін в частині дати звільнення до наказу прокурора Запорізької області №733к від 29.04.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержаннями законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержаннями законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області з 02.06.2020 року.

Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 червня 2020 року по 19 серпня 2021 року в сумі 318351,84 гривень, який визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

Предметом спору у цій справі є правомірність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурора у зв`язку із не набранням прохідного балу для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені  КАС України, в редакції яка діє з 08 лютого 2020 року, підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Так, відповідно до частини першої    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої    статті 328 КАС України    підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено    статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328    цього Кодексу    підстави (підстав).

В обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме пунктів 7, 9, 12, 16, 17, 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ, ч.3 ст.16, п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру».

Отже, Суд вказує, що Положеннями пунктів  7, 9, 12, 16, 17, 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ урегульовані умови переведення прокурорів та питання організації проходження ними атестації і наведені норми є загальними, а касаційна скарга не містить об`єктивних мотивів щодо їхнього неправильного застосування судами попередніх інстанцій та необхідність висновку Верховного Суду саме у цій справі щодо цих норм. 
Щодо посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у зв`язку із неуспішним проходженням прокурорами атестації та звільненням з посади на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», Суд звертає увагу відповідача про наявність висновків Верховного Суду у справах №160/6204/20, №200/5038/20.

Так, у справі 160/6204/20 Суд зазначив, що оскаржуване рішення кадрової комісії є мотивованим, містить посилання на нормативно-правові акти та обґрунтування щодо набрання позивачем балів за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички. На підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту, відповідачем правомірно прийнято оскаржуваний наказ про звільнення позивача з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII.
Аналогічні правові висновки було зроблено Верховним Судом у справі №200/5038/20.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої    статті 328 КАС України, Офіс Генерального прокурора не виклав передбачені    статтею 328 КАС України    підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції відповідно до пункту 3 частини четвертої    статті 328 КАС України.

Частиною першою    статті 341 КАС України  встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.    

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  328,  330,  332,  359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на постанову Третього  апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №280/4400/20 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Офіс Генерального прокурора, товариство з обмеженою відповідальністю «Сайметрікс-Україна» про визнання протиправними та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич