СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2021 року              м. Харків                        Справа № 5023/10655/11 (922/2734/21)  
          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Пуль О.А.
за участю секретаря Гончарова О.В.
за участю представників сторін:
позивача- не з`явився;
відповідача – Данько О.О.,  довіреність від 30.12.20 №   574-13;
розглянувши  у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача -Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева", м. Харків ( вх. №2683 Х/2) на рішення       господарського суду Харківської області від "04" серпня 2021 р. у справі № 5023/10655/11 (922/2734/21) 
за       позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, м. Харків
до Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева", м. Харків
про стягнення коштів
                                                   ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства “Завод імені В.О. Малишева” про стягнення заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня 2021 року по травень 2021 року у розмірі 1    723 923, 55 грн.
В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства “Завод ім. В.О. Малишева”, яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Яризько В.О.
Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 2734/21 від 09.07.2021) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., суддя Яризько В.О., суддя Хотенець П.В.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.07.2021 прийнято позовну заяву (вх. № 2734/21 від 09.07.2021) до розгляду в межах справи про банкрутство № 5023/10655/11, відкрито провадження у справі       № 922/2734/21, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 04.08.2021 о 11:40 год.
Рішенням господарського суду Харківської області від 04.08.2021 у справі № 5023/10655/11 (922/2296/21) позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено повністю.
В обґрунтування висновку про задоволення позову суд послався на те, що наявними у матеріалах справи розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до п. “а” та п. п. «б»- «з»  статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, які не оскаржено відповідачем в судовому порядку та  доказами їх направлення відповідачу  у відповідності до вимог Інструкції про порядок обчислення страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України(рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення),  підтверджується обов`язок відповідача зі сплати загальної заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня 2021 року по травень 2021 року в розмірі 1     723     923, 55 грн., доказів сплати якої відповідачем не надано.
Стягнуто з Державного підприємства “Завод імені В.О. Малишева” на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість зі сплати       фактичних       витрат       на       виплату       та       доставку       пільгових пенсій за період з березня 2021 року по травень 2021 року у розмірі 1    723 923, 55 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 25    858, 85 грн.
Відповідач- Державне підприємство “Завод імені В.О. Малишева” подав на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених в рішенні висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає,що господарський суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем  в порушення вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України  не надано належних, допустимих доказів щодо підстав виникнення заборгованості та  правильності розрахунку її розміру.
Зокрема, відповідач зазначає, що позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу у відповідності до пункту 6.4. Інструкції про порядок обчислення страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до 20-го січня розрахунків  із зазначенням  сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій  на поточний рік, доказів визначення розміру суми заборгованості, зокрема, рішення про призначення нових пенсій, відомостей відділів органів  Пенсійного фонду України за формою додатків  8 та 8-а до вказаної Інструкції,   щорічних розрахунків, доказів того, що особи, зазначені в розрахунках, працювали  на  підприємстві відповідача, а також розрахункових документів, які б підтверджували  факт перерахування (виплати) позивачем  пільгових пенсій.
При цьому відповідач зазначає, що додані до позову  копії повідомлень  про відшкодування  сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не можуть вважатись належними та достатніми доказами, оскільки в них відсутні додатки  до них-розрахунки  витрат, які повинні направлятись відповідачу, а надані позивачем  рекомендовані  повідомлення  про вручення  поштових відправлень не містять відомостей щодо вмісту такого відправлення.Також відповідач стверджує, що  повідомлення  про відшкодування  сум фактичних витрат за Списком  № 1 за травень 2021 позивачем суду не надавалось.      
      Згідно з протоколом системи автоматизованого розподілу  судової справи між суддями від 31.08.2021 для розгляду судової справи № 5023/10655/11(922/2734/21)  було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Плахов О.В. 
   Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2021  у справі № 5023/10655/11 (922/2734/21) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача - Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева" ( вх. №2683 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 04.08.2021 у справі № 5023/10655/11 (922/2734/21) та призначено її  розгляд на 18.10.2021 р. о 9:30. 
    Відповідно до  протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.10.2021, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Плахова О.В. для розгляду справи № 5023/10655/11(922/2296/21) визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя-доповідач Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.
      Представник відповідача  в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.
      Позивач, який належним чином повідомлений про дату,  час та місце судового засідання, представника для участі в ньому не направив, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно ч.ч. 1, 3 статті 202, ч. 12 статті 270  Господарського процесуального кодексу України є підставою для розгляду справи за його відсутності.
Також позивач не скористався  передбаченим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, що стосуються фактів, на які скаржник посилається в апеляційній скарзі, проаналізувавши  доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача,  з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, зважаючи на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Державне підприємство “Завод імені В.О. Малишева” станом на 18.06.2021 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.
Відповідно до ч. 2 розділу 15 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1    та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком     № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до набрання чинності Закону України   “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” та призначених відповідно до частин другої і третьої    статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26   цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4    пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1   виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2    виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої     статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено Інструкцією про порядок обчислення страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16.01.2004 (далі по тексту  Інструкція).
Відповідно до п.6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених па пільгових умовах, в розмірі 100 відсотків фактичних втрат на виплату та доставку пенсій.
Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", підприємства зобов`язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками загальновстановленого пенсійного віку.
Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Згідно з абз. 1 п. 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Згідно із п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.
Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, а відповідач - підприємство, зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем.
Колегією суддів враховується, що Пенсійний фонд України є єдиним органом, на який покладено обов`язок призначення та виплати пенсій особам, які набули такого права. Виключно до повноважень Пенсійного фонду України віднесено перевірку даних особи, що звернулась із заявою про призначення пенсії, наданих документів та визначення чи має така особа право на пенсію. Дані, що містяться в розрахунках здійснюються в автоматизованому режимі, а отже, розрахунки заявника складені на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного Фонду України та інших пенсійних управлінь, на обліку в яких знаходяться працівники боржника та містять всі дані про пенсіонера, дату з якої призначена пенсія, дату досягнення пенсійного віку, стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії, стаж роботи на підприємстві, загальний місячний розмір пенсії, розмір, який підлягає відшкодуванню, також відсоток відшкодування  відповідно до стажу та інше. 
Для призначення пільгової пенсії заявник разом з іншими документами надає органу Пенсійного фонду довідку, що підтверджує пільговий стаж роботи осіб на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідна довідка видається самим підприємством за зразком, передбаченим пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що пенсії, призначені на підставі п.п. «а»,«б»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які були зайняті на роботах за списком №1 та № 2 , відшкодовуються відповідачем, як платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридичною особою, працівники якої були зайняті на роботах за Списком №1 та Списком № 2 . 
Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період, складені згідно з додатком №6 до Інструкції, які направляються підприємству на його адресу, а на підприємство в силу вимог законодавства покладається обов`язок із відшкодування витрат понесених пенсійним органом на доставку та виплату таких пенсій.
Виходячи зі змісту абзацу другого пункту 6.8 Інструкції, у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи ПФУ повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.
Статтею 47 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Пенсійні виплати здійснюються як через банківські установи, так і через поштові відділення зв`язку, в які входять як пенсія за віком, за вислугу років, по інвалідності так і пільгові пенсії.
З метою забезпечення стабільного фінансування виплати пенсій кожному пенсіонеру встановлено індивідуальну дату виплати пенсії протягом виплатного періоду, з 4 по 25 число щомісяця.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що  обов`язку підприємства щодо відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсії кореспондує обов`язок пенсійного органу щодо направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до 20-го січня поточного року, а також  в місячний термін з моменту зміни розміру пенсій або настання обставин, які впливають на суму відшкодування.Єдиною підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 та Списком № 2  та повідомлення про направлення та вручення розрахунку.
Статтями 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог  або заперечень
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
      Ці дані встановлюються такими засобами:
      1) письмовими, речовими і електронними доказами;
      2) висновками експертів;
      3) показаннями свідків.
   Статтею 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
      Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
    Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
     Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
     Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
      Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
       Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
       Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України,  достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
    Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
       Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
         Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України,  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
    Як правомірно зазначив суд першої інстанції, з наданого позивачем розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до п. “а” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” вбачається, що розмір заборгованості Державного підприємства “Завод імені В.О. Малишева” щодо відшкодування відповідних витратза період з березня 2021 року по травень 2021 року  становить 923880, 48 грн.
З розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до п. “б-з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” вбачається, що розмір заборгованості Державного підприємства “Завод імені В.О. Малишева”  щодо відшкодування відповідних витрат за період з березня 2021 року по травень 2021 року становить 800043, 07 грн.
Вказані розрахунки разом із помісячними розрахунками відповідних витрат за березень, квітень, травень  направлялись відповідачу у відповідності до вищенаведених вимог Інструкції про порядок обчислення страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що підтверджується наданими до суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Так, розрахунок  фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до п. “а” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за березень-травень 2021 року  та розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до п. “б-з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” розрахунки за березень-травень     були направлені відповідачу – 20.01.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками про одержання 21.01.2021(а.с. 15).
Також  разом із супровідними  листами позивачем направлялись відповідачу помісячні розрахунки відповідних витрат за березень, квітень  і травень 2021 року,що підтверджується наявними у матеріалах справи помісячними розрахунками за вказані місяця, супровідними листами про їх надсилання та повідомленнями про вручення  відповідних рекомендованих поштових відправлень.
При цьому доводи скаржника щодо ненадання позивачем суду повідомлення  про відшкодування  сум фактичних витрат за Списком  № 1 за травень 2021 спростовуються наявними у матеріалах справи супровідними листами позивача на адресу відповідача, в якому зазначено про надсилання розрахунків  фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень 2021 року необхідність сплати відповідної заборгованості(а.с. 20,84 ) та розрахунками зазначених витрат за травень 2021 року (33-44,80,81,96-103).
Доводи скаржника  щодо того, що надані позивачем  рекомендовані  повідомлення  про вручення  поштових відправлень не є належними та допустимими доказами  надсилання розрахунків витрат на виплату та доставку пільгових через те, що не містять відомостей щодо вмісту відправлень,  колегія суддів відхиляє з огляду на те, що відповідач не надає при цьому будь-яких доказів на підтвердження того, що вказані поштові відправлення, які ним отримані містили інший вміст  та не наводить жодної правової норми, яка б встановлювала для позивача обов`язок направляти кореспонденцію з обов`язковим складенням описів вкладення. 
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу  України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зважаючи на  наведене, надані позивачем рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, якими працівники поштової установи фактично підтвердили факт передачі кореспонденції уповноваженим представникам відповідача, є більш вірогідними, ніж висловлені припущення відповідача, які не підтверджені жодними доказами, а тому є доведеним факт вручення відповідачу  вищенаведених розрахунків.
Відповідач не надав доказів неправомірності обчислення розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, визначеним у розрахунках. Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за березень, квітень та травень 2021 року, не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.
Відповідної правової позиції щодо узгодження розрахунків дотримується також Верховний суд в постанові від 20.11.2018  у справі № 815/3939/15. 
З огляду на наявність узгоджених розрахунків, які є достатньою підставою для відшкодування зазначених в них витрат на виплату та доставку пільгових пенсій враховуючи, що предметом даного спору є стягнення невідшкодованих коштів, а не правомірність призначення пенсій.  колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо відсутності доказів стосовно  підстав призначення пенсій,  необґрунтованості іншими документами розрахунків розміру витрат  на виплату та доставку пільгових пенсій та відсутність  розрахункових документів, які б підтверджували  факт перерахування (виплати) позивачем  пільгових пенсій.
Також колегія суддів відхиляє  доводи скаржника  щодо відсутності доказів надсилання  позивачем  до 20-го січня поточного року річних розрахунків  із зазначенням  сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій  на поточний рік, оскільки відстуність таких розрахунків не звільняє від встановленого вищенаведеними нормами обов`язку відповідача з оплати відповідних витрат, визначених  у помісячних розрахунках за березень, квітень, травень 2021 року, які узгоджено відповідачем,   у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія. 
Таким чином, як правомірно встановлено судом першої інстанції на підставі вищенаведених належних, допустимих, достовірних та вірогідних  доказів, загальний розмір заборгованості Державного підприємства “Завод імені В.О. Малишева” зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня 2021 року по травень 2021 року за списком № 1  становить 1     723     923, 55 грн., докази щодо сплати якої відсутні,  у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцїї про наявність підстав для задоволення позову.
Зважаючи на наведене, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін як таке, що прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга-залишенню без задоволення.  
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, статтею 269, пунктом 1  статті 275, статтею 276, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева"  залишити без задоволення.
Рішення     господарського суду Харківської області від 04.08.2021 р. у справі № 5023/10655/11 (922/2734/21) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України. 
         Повний текст постанови складено 28.10.2021.

Головуючий суддя                                                                      І.В. Тарасова

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           О.А. Пуль