КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа № 754/2924/21  
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15181/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року                                                                                                           м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                   судді-доповідача      Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Олійника В.І.,                                                                   
                                         
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Таран Н.Г.,-   
 
   встановив:
 
У січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із названим позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду законне та обґрунтоване.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами як зміну кредитного ліміту, так і той факт, що розмір заборгованості складає 31 447 грн 96 коп.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 в період з 14 серпня 2015 року до 02 травня 2020 року повністю погасила заборгованість за фактично отриманим тілом кредит, що підтверджується розрахунком боргу (колонка «Сума коштів, внесена клієнтом на погашення заборгованості»).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції також виходив із того, що у анкеті-заяві не зазначена сума кредиту та процентна ставка, довідка про зміну умов кредитування відповідачем не підписана,  матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач була ознайомлений саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов та правил, і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач була повідомлена та надала свою згоду на зміну процентної ставки.
Колегія суддів погоджується з таким висновком.
Обґрунтовуючи пред`явлений позов, банк зазначив, що 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписала заяву № б/н.
Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі , що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому ліміт було збільшено до 13 000 грн.
Банк зазначає, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01 березня 2019 року, згідно п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % для картки «Універсальна», 84,0% для картки «Універсальна Голд».
Крім того, банк вказав, що відповідач належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14 грудня 2020 року складає 36 330 грн 09 коп., з яких:
-        31 447 грн 92 коп. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0 грн 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредита; 31 447 грн 92 коп. - заборгованість по за простроченим тілом кредита;
-        0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками;
-        4 882 грн 17 коп. - заборгованість за простроченими відсотками;
-        0 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;
-        0 грн 00 коп. - нарахована пеня;
-        0 грн 00 коп. - нараховано комісії.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження позовних вимог банком надано: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14 серпня 2015 року станом на 31 серпня 2015 року; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14 серпня 2015 року станом на 30 червня 2019 року; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14 серпня 2015 року станом на 14 грудня 2020 року; довідку про надання кредитних карток; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки; анкету-заяву про приєдання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14 серпня 2015 року; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг; виписку за договором № б/н станом на 16 грудня 2020 року.
Так, у наведеній анкеті-заяві від 14 серпня 2015 року, підписаній сторонами, містяться лише анкетні дані ОСОБА_1 . При цьому відсутні: тип картки, умови договору про встановлення кредитного ліміту, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
У анкеті-заяві від 14 серпня 2015 року розмір процентної ставки не зазначений.
Наведені Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, Витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумілавідповідач, була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Матеріали справи не містять доказів досягнення сторонами домовленості щодо розміру процентів або встановлення сторонами у договорі обов'язку сплати пені та штрафів за порушення умов кредитного договору.
Отже, вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами є безпідставними.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31 447 грн 92 коп.
З наданої банком виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитним лімітом та здійснювала погашення заборгованості.
Згідно розрахунку заборгованості за період з 14 серпня 2015 року до 02 травня 2020 року ОСОБА_1 внесено кошти у загальному розмірі 109 696 грн 22 коп., що свідчить про погашення заборгованості за фактично отриманим тілом кредиту.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 серпня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-       
   постановив:
 
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлено 14 грудня 2021 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                                   Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                                    С.Г. Музичко

 
 
                                                                                                                               В.І. Олійник