ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

05 жовтня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/852/21
Головуючий у першій інстанції – Бездідько В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1284/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,
із секретарем: Шкарупою Ю.В.
учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 ,
боржник: ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 липня 2021 року (постановлена о 11:34) про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, -
                                          У С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від  всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитиною повноліття.
Заяву обґрунтовувала тим, що перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого має спільну з ним доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки.

29 березня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області був виданий судовий (№ 742/852/21), яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У травні 2021 року боржник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд вищезазначеного судового наказу від 29.03.2021 за нововиявленими обставинами.
Заяву обґрунтовував тим, що при видачі судового наказу судом не було враховано, що він постійно здійснює перерахування грошових коштів на банківську картку стягувача згідно судового наказу про стягнення аліментів № 2-6029-1, виданого судом Мінського району Мінської області Республіки Беларусь від 30.10.2019, тобто не відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання доньки. Крім того, у нього на утриманні знаходиться мати ОСОБА_4 , 1937 року народження, яка разом з ним зареєстрована за однією адресою.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 липня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2   про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовлено, судовий наказ Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області  № 742/852/21 від 29 березня 2021 року залишено в силі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм  процесуального права, просить скасувати вказану вище ухвалу районного суду.
Доводи апеляційної скарги зводяться до повторного викладу змісту заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. 
Заявник наголошує, що зазначені в заяві про перегляд судового наказу обставини, не могли бути встановлені під час розгляду заяви про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів в порядку наказного провадження, а тому є нововиявленими обставинами.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника – адвоката Карпенка В.К., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу від 29.03.2021 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не підтверджуються належними доказами та не є нововиявленими обставинами, що не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.
З такими висновками суд першої інстанції погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони з 29.02.2008 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5).
29 березня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.24).

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу.
Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Тобто, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_2 , не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який, однак, міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з утримання доньки та перераховує кошти заявниці на банківські рахунки, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки зазначені обставини, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, а самі по собі твердження ОСОБА_2 та зазначені обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами ст.165 ЦПК України.
Як зазначено у висновку Верховного суду, викладено у постанові від 27 травня 2020 року у справі №712/4702/19, надання дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.
Посилання ОСОБА_2 у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, а також в апеляційній скарзі  як на нововиявлену обставину, на факт знаходження на його утриманні матері ОСОБА_4 , яка разом з ним зареєстрована за однією адресою, не підтверджені належними доказами. Факт реєстрації матері боржника разом з ним за однією адресою не є безспірним доказом знаходження її на його утриманні.
Разом з тим, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст. 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).
Обставина, на яку посилається боржник, не була предметом розгляду в суді першої інстанції та не підлягає дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а отже не може вважатися нововиявленою.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Тобто, ОСОБА_2 не позбавлений можливості для захисту своїх прав звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів із наведених ним в заяві та апеляційній скарзі підстав.
З огляду на вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.
Виходячи з того, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу - залишити без задоволення, судове рішення - залишити без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 липня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 жовтня 2021 року.

Головуюча                                                                   О.Є.Мамонова

Судді:                                                                               І.О.Боброва

                                                                                     Н.В.Шитченко