ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА

"13" жовтня 2021 р.                                                         Справа №914/3132/20
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                   Бойко С.М.,
суддів:                                                                                 Бонк Т.Б.,
                                                                                Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Кострик К.І.
явка учасників справи:
від позивача – не з`явилися;
від відповідача – не з`явилися;

розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія" б/н від 07.09.2021 
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі №914/3132/20
за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна дитяча клінічна лікарня "Охматдит" за № 493/01 від 08.06.2021 
на рішення Господарського суду Львівської області від 19.05.2021, суддя Манюк П.Т., 
м. Львів, повний текст рішення складено – 28.05.2021
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія", м. Львів
до відповідача Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна дитяча клінічна лікарня "Охматдит", м. Львів
про стягнення 1 474 273, 16 грн.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви.
09.09.2021 у Західний апеляційний господарський суд звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія" із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
На  підтвердження витрат заявник покликається на договір про надання правової допомоги від 14.07.2021, акт приймання-передачі від 03.09.2021 до договору про надання правової допомоги, рахунок за № 1/7/2021 від 16.07.2021 та платіжне доручення за № 3409 від 17.08.2021.

В судове засідання 13.10.2021 представники учасників справи не з`явились, причин неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому в силу ч. 4 ст. 244 ГПК України апеляційний господарський суд ухвалив розглядати заяву за їх відсутності. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної заяви судом. Ухвала суду від 21.09.2021 про призначення заяви до розгляду на 13.10.2021 скеровувалася на офіційні електронні адреси учасників справи в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в заяві доводи, перевіривши докази долучені до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Згідно встановлених судом обставин вбачається, що предметом розгляду заяви є з`ясування наявності чи відсутності підстав для стягнення професійної правничої допомоги у розмірі, який просить стягнути заявник.
За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Таким чином, при розгляді вищезазначеної заяви застосуванню підлягають норми процесуального права, які регулюють розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Так, питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульовано ст. 126 ГПК України.
Частиною другою статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Системний та змістовний аналіз вищезазначених приписів процесуального закону дозволяє дійти до висновку, що для правильного вирішення заяви, яка є предметом розгляду, необхідно: (1)встановити чи наявні процесуальні підстави для розгляду заяви, що надійшла до суду, тобто з`ясувати чи дотримано заявником вимоги процесуального закону, які регламентують порядок подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, (2)встановити характер та зміст послуг, оплати якої вимагає заявник, (3)визначити чи пов`язані ці послуги зі справою, яка розглядалась, (4)встановити чи охоплюються надані послуги договором, який укладений між заявником та його представником (-ами) (адвокатом (-ами), та чи це підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, (5)перевірити чи відповідає розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу вимогам співмірності, які передбачені ч. 4 ст. 126 ГПК України, (6)з`ясувати чи наявні підстави для зменшення розміру заявлених витрат на професійну допомогу, (7)на підставі чого встановити, який розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню.
Оскільки з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, то відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі (ч. 2 ст. 169 ГПК України.
Тобто з вказаних норм вбачається, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу може бути заявлена в усній або письмовій формі до закінчення судових дебатів, які в силу ч. 1 ст. 219 ГПК України вважаються завершеними до моменту виходу суду до нарадчої кімнати. При цьому за наявності такої заяви, яка подана у визначений законом строк, докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 21.07.2021 до закінчення судових дебатів. Клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яке є предметом розгляду, а також докази на його підтвердження, скеровані до суду 07.09.2021 (що підтверджується відміткою укрпошти), а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанови Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2021), а тому суд доходить до висновку про наявність підстав для розгляду вказаного клопотання.
          Жодних доказів або аргументів на підтвердження завищення адвокатом вартості години роботи та часу для підготовки процесуальних документів відповідачем суду надано не було.
За приписами частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 19.05.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівська обласна дитяча клінічна лікарня “Охматдит” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Львівська теплоенергетична компанія” 1 474 273,16 грн заборгованості та 22    114, 10 грн судового збору.          Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна дитяча клінічна лікарня "Охматдит" за № 493/01 від 08.06.2021 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Львівської області від 19.05.2021 в справі №914/3132/20 - залишено без змін. Судовий збір в розмірі 33 171,16 грн. покладено на апелянта.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
З матеріалів справи вбачається, що:
1)          у відзиві на апеляціну скаргу б/н від 19.07.2021 (вх. № 01-04/5172/21 від 21.07.2021) товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія" у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України повідомила суд, що докази які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним господарським судом постанови.
2)          у клопотанні про стягнення витрат на правову допомогу б/н від 07.09.2021 позивач зазначив, що в суді апеляційної інстанції ним понесено витрати на правову допомогу у розмірі 18 000,00 грн.
В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду:
1) договір про надання правової допомоги у господарській справі від 14.07.2021, предметом якого є надання адвокатами адвокатського об`єднання «Правнича компанія «Вікторі» правової допомоги ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія», зокрема, в Західному апеляційному господарському суді в справі за позовом ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна дитяча клінічна лікарня "Охматдит" про стягнення боргу.
2) рахунок за № 1/7/2021 від 16.07.2021 щодо надання послуги – попередня оплата за надання правової допомоги згідно договору б/н від 14.07.2021 у розмірі 18 000,00 грн.
3) платіжне доручення за № 3409 від 17.08.2021 про сплату 6 000,00 грн. з призначенням платежу – попередня оплата за надання правової допомоги згідно договору б/н від 14.07.2021
4) акт приймання-передачі від 03.09.2021 до договору про надання правової допомоги від 14.07.2021
Оцінюючи обґрунтованість заявлених до стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
У частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.
Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.
З огляду на що колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.
З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.
Аналогічна правова позиція викладена у пунктах 3.44.-3.50 постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, яка в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується апеляційним господарським судом.
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №905/716/20).
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.
Судом встановлено, що адвокатське об`єднання “Правнича компанія «Вікторі» надало клієнту такі послуги з захисту інтересів ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» на стадії апеляційного провадження:
1.          Підготовка та надіслання відзиву на апеляційну скаргу - 3 години;
2.          Підготовка та надіслання заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі – 1,5 години;
3.          Підготовка та надіслання заперечення на клопотання про призначення експертизи – 1,5 години;
4.          Участь у судових засіданнях (з врахуванням часу очікування) 18.08.2021 та 02.09.2021 – 3 години;
Всього 9 годин.
Загальна вартість наданих послуг (фіксований розмір визначений п. 4.1. договору про надання правничої допомоги) становить 18 000,00 грн.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, в тому числі: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Отже, подання (надіслання) відзиву на апеляційну скаргу та подання (надіслання) заперечення на клопотання не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу та підлягають виключенню з судових витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача.
Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2019 року в справі №9901/264/19.
Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, адвокати Тимащук В.А. та Іськів Н.П. були представниками позивача в суді апеляційної інстанції, - підготували відзив на апеляційну скаргу поданий Західному апеляційному господарському суду (вх. № 01-04/5172/21 від 21.07.2021) (т. 4 а.с. 34-40), подавали заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі (т. 4 а.с. 69-70) (вх. № 01-04/6035/21 від 31.08.2021) та заперечення на клопотання про призначення експертизи у справі (т. 4 а.с. 71-72) (вх. № 01-04/6036/21 від 31.08.2021) про які зазначено в акті приймання-передачі від 03.09.2021, брали участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 18.08.2021 (протокол судового засідання від 18.08.2021) та 02.09.2021 (протокол судового засідання від 02.09.2021); згідно з платіжним дорученням за № 3409 від 17.08.2021 ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» перерахувало адвокатському об`єднанню «Правнича компанія «Вікторі» 6 000,00 грн. призначення платежу – попередня оплата за надання правової допомоги згідно договору б/н від 14.07.2021.
Таким чином, судом враховано, що адвокатом в суді апеляційної інстанції використано позицію в суді першої інстанції, що дає підстави вважати зменшення витрат часу на викладення її у відзиві на апеляційну скаргу. 
Здійснивши порівняльний аналіз заявлених до стягнення суми судових витрат понесених позивачем за розгляд справи в суді апеляційної інстанції із кількістю та вартістю послуг, які надані позивачу його представником, апеляційний господарський суд доходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 9 000,00 грн. судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Окрім того, апеляційний суд враховує, що кошти стягуються з медичної установи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
ГПК України визначено роль суду як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, який враховано апеляційним господарським судом.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія" б/н від 07.09.2021 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу – задоволити частково. 
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна дитяча клінічна лікарня "Охматдит" (79008, м. Львів, вул. Лисенка, 31, ідентифікаційний код 01996728) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія" (79035, м. Львів, вул. Зелена, 149, корпус 4, ідентифікаційний код 39325431) 9 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
У решті в задоволенні заяви відмовити.
Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 327 ГПК України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя:                                                            С.М. Бойко

Судді:                                                                                Т.Б. Бонк

                                                                                                    Г.Г. Якімець